82 
genom sjövägornas sqvalp blifvit försatta i en roterande rö- 
relse och dervid smäningom urholkat de serdeles väl afrun- 
dade fördjupningarna i den jämförelsevis lösa kalkstenen. 
Refflor. Ehuru visserligen en af framlidne statsrädet 
Nordenskiöld*) utgifven omfattande afhandling lemnar en 
ganska klar framställning om refflornas allmänna riktning 
inom största delen af Finland, saknas der likväl af lätt in- 
sedda’ skäl uppgifter för rätt vidsträckta omräden i landet. 
Och dä imellertid lösningen af frägan om ett eller flere skif- 
ten af istiden i vär nord, hvarunder inlandsisen i en eller 
mähända flere olika riktningar banat sig väg ner till dä- 
varande kuster, ännu mäste ställas pä framtiden, torde hvarje 
äfven ringare bidrag, som möjligen kan lemna nägon belys- 
ning af spörjsmälet, icke böra anses som alldeles öfverflödigt 
eller värdelöst. Som ett sädant ringa bidrag mätte nu be- 
traktas följande förteckning öfver de observationer jag haft 
tillfälle att anställa beträffande refflornas riktning i södra 
delen af Lojo socken. Hon torde kanske förtjena sin plats 
sä mycket mer som högst fä eller inga iakttagelser förut 
finnas offentliggjorda frän detta omräde eller de i nordvest- 
lig riktning derifrän belägna socknarna Kiikala, S:t Mär- 
ten m. fl. 
Alla inom Lojo socken af mig observerade refflor gä 
frän NV ät SO; de nedanför angifna gradtalen utvisa säle- 
des p& hvarje anfördt ställe deras afvikning ät vester frän 
den magnetiska nordpolen eller ät öster frän sydpolen; nä- 
gon korrektion med afseende & kompassnälens deklination, 
som för dessa trakter torde kunna uppskattas till omkring 
7° V, har dervid alltsä ej blifvit utförd. 
”») N. Nordenskiöld: Beitrag zur Kenntniss der Schrammen in 
Finnland (Acta Societ. Scient. Fennic®. Tom. VII. Helsingfors, 1863). 
