1 
telysselkä, hvarstädes med sänklodet uppfängades s. k. ärt- 
malm pä 11 & 16 fots djup imellan och omkring de smä 
holmarne Verkosaari och Puskansaari samt p& 25 fots djup 
litet nordligare vid Puskanniemi; och imellan denna udde 
och Kihtelyssaari, som ligger ®/, verst ut i fjärden, funnos 
ännu i dybotten pä 40 fots djup mycket smä malmkorn, s. k, 
krutmalm, i ganska riklig mängd. 
Men blott pä ett enda ställe inom hela omrädet i fräga 
har jag funnit spär af myrmalm, näml. uti Maksjoki by in- 
vid rän mot Sjundeä socken och nära Gunnars by i öster. 
I en äng derstädes päträffades uti gulgrä roststrimmig äker- 
lera nära dagytan spridda till det yttre anfrätta härda styc- 
ken som i brottet visade sig bestä af limonit; möjligen äro 
de äterstoder efter nägon jernockra afsättande källa, som for- 
dom mähända funnits der men sedermera upphört att flöda. 
Redan i förra ärhundradet voro frägorna om sjömal- 
mernas uppkomst och om den tid inom hyilken de regene- 
reras föremäl för de svenske bergsmännens forskningar. 
Sedan dess har bäde pä vestra och östra sidan om Botten- 
viken samlats en mängd af iakttagelser rörande dessa äm- 
nen och i senaste tider det förra spörjsmälet blifvit behand- 
ladt i en omfattande undersökning af Stapff*) äfvensom i 
en afhandling af Arppe **), till hvilka utmärkta arbeten slu- 
ter sig en helt nyligen af Thoreld ***) utgifven, pä egen rik 
*) F. M. Stapff: Om sjömalmers uppkomst (Jernkontorets An- 
naler, Ny Serie, 20:de ärg. 1865, sid. 67. ff. Stockholm, 1865). 
’s) A. E. Arppe: Nägra betraktelser öfver jernets naturalhisto- 
tie med afseende isynnerhet & sjö- och myrmalmers uppkomst och be- 
Skaffenhet (Öfvers. af Finska Vet. Soc:s Förhandl. XI. 1868—1869, 
sid. 100. ff.). 
er) A, F. Thoreld: Eger man säker kännedom om förloppet 
för sjö- och myrmalmers äterväxt? och om sä är, huru längt är detta 
tidsförlopp? (Geolog. Fören:s i Stockholm Förhandl. Bd III N:o 
sid. 20. ff. Stockholm. 1876). 
