107 
I. 15:6 IV. 
Graniter 88;50.7539: mA in 989,0: Yo: 
Glimmergneiser Siem 22012 2 98 
Hornblendegneiser 45. 11. 189. 845; 
Syeniter 19,8. .11: 75. N 
Grönstenar 13,620:211: 19.4 '10;6 4, 
Diverse 4,0. 6. 1,9. Bibdh, 
Dä man nu vet att graniter och gneisarter förekomma 
som förherrskande bergarter i den fasta grunden inom om- 
nejderna samt att dioriter och syenitarter säsom underord- 
nade partier ej äro ovanlige i samma trakter och närmast 
norrut, synas de anförda stenräkningarna gifva vid handen 
att materialet ätminstone för äsvallens yttre aflagringar blif- 
vit samladt inom närmaste omräden och frän en jämförelse- 
vis inskränkt areal. Endast för den i Väjby päträffade sand- 
stensartade rullstenen mäste, ihändelse den ej utgjordes af 
genom vittring arkoslik vorden gneis eller granit säsom Lugn- 
äs qvarnstenen frän Vestergötland visat sig vara, moder- 
klyften sökas längre bort och dä härstammar han förmodli- 
gen frän samma nejd som sandstensdrifstenarne i Tenala, 
Kisko, o. 8. v., nämligen enligt refflornas anvisning frän trak- 
ten söder om Björneborg. 
I sandtaget N:o 5 pä södra sluttningen af äsvallen 
inom Maksjoki by observerades följande aflagringar, uppifrän- 
nerät: 2 fot gulgrätt grus med knytnäfvestora och än större 
Tullstenar, 0,5 fot grus med smärre rullstenar, 0,5 fot stenfri 
Sand, 0,5 fot grus med smärre rullstenar och derunder skarp- 
kantig sand. 
Lagerföljden, sädan den visade sig i ett betydligare 
grustag N:o 6 norr om Kyrkstad, finnes aftecknad & fig. 13 
som framställer en del af den i äsens längdriktning blottade 
Srusyäggen: 
