112 
IX: 6 styf roststrimmig»och oskiktad lera. 
11" &c. blä plastisk och skiktad lera. 
Granska vi nu närmare dessa jordborrningar och jäm- 
föra dem med hvarandra, erhälles som resultat för de vid- 
sträcktare lerfälten inom södra delen af Lojo socken att 
1:0 den oskiktade leran (äkerleran) vexlar i anseende 
till sin mägtighet mellan 3 och 11 fot och dess 
medelmägtighet kan skattas till 4 a 5 fot; 
2:0 den skiktade lerans mägtighet uppgär, sävidt hon 
genom jordborrningarna kunnat utrönas, till mer 
än 12 fot och kan i medeltal antagas till 8 fot; 
3:0 den första och äldsta afdelningen bland de skik- 
tade (glaciala) aflagringarna utgöres af sand (se 
jordborrningarna I, IV, V, VI och VI). 
Detta sist anförda resultat är af sä& mycket större in- 
tresse, som samma förhällande sedan dessa jordborrningar 
anställdes (1865 & 1866) bäde af Solitander *) och af mig **) 
befunnits ega rum flerstädes i sydvestra Finland och pä se- 
nare tider blifvit specielt framhället af Gumselius ***) säsom 
ganska allmänt i Sverige; och det är till och med antagligt 
att, sedan uppmärksamheten engäng blifvit fäst derpä, fram- 
tida undersökningar skola finna denna aflagrinsföljd kanske 
ännu allmännare och mera fullständigt utvecklad här än i 
Sverige. Huruvida äfven nägra fullständigare bland Guma- 
li & priori konstruerade aflagringsföljder hos oss förefin- 
*) ©: P. Solitander: anf. st. 
»»*) Om qyartärbildningarna längs Äbo-Tammerfors-Tavastehus 
jernvägslinie (Bidrag till kännedom af Finlands natur och folk. 20:de 
häftet. Helsingfors 1876). 
rk) Q, Gumzlius: Om mellersta Sveriges glaciala bildningar I. 
Om krosstensgrus, glacialsand och glaciallera (Bihang till K, Svenska 
Vet.-Akad:s Handl. 1874). 
