127 
gränsen mot Tavastkyrö socken samt slutligen underordnadt 
vid Anttaverkko torp, norrom Mastosjärvi och strax NV om 
Räiskiä torp. 
Pä Sovelosaari uppträder en finkornig till tät röd fel- 
sit, otydligare skiffrig i N 85° V med N 65 —7090 stupning, 
bestäende af röd ortoklas, vaxgul oligoklas, grähvit qvarts 
samt mörkgrön glimmer med till sekundär epidot förvandlad 
strälsten. Pä Soveloniemi är felsitskiffern tjockare eller tun- 
nare skiktad och af grön, grä eller röd färg, är stundom 
hornblendehaltig och häller äfven magnetitoktaädrar; uti den 
gröna är oligoklasen Ööfvervägande, uti den grä häller denna 
ortoklasen i jemvigt och i den röda förherskar den sednare 
närmast qvartskiffern; nordligast är den grä finskiffrig och 
tunnskiktad med fin runsling pä& skiktytorna, strykning N 7500 
och stupningen lodrät eller N 86° V. Vid Pietilä bildar den 
konkretioner i lerskiffer, dylika anträffas äfven vid Wäli- 
mäki torp, antingen grä eller rödaktig med spär af grafit. 
Vid Anttaverkko torp finnes ett underordnadt lager af ärt- 
gul felsitskiffer med grafitfjäll och magnetit-okta&drar samt 
endast hvit glimmer, oligoklasrik. Felsitskiffern vid Räiskiä 
torp är antingen grä eller grönaktig med svafvelkis-kuber 
eller pentagonaldodekaödrar, glimmern är svart eller grön 
kloritlik, fältspaten dels ortoklas dels oligoklas; närmast 
torpet stryker den N 80° V och stupar endast 35° mot NO, 
nordvestligare är strykningen N80°0 och stupningen 88000. 
Vid Tavastkyrö gränsen är felsitskiffern, som stryker N—$, 
dylik som pä föregäende ställe, men delvis nägot talkhaltig 
med kalklameller. Eruptiv hälleflinta förekommer vid Kai- 
hari by, säsom gäng i syenitgranit, strykande N 16° V med 
$16°V stupning af grönhvit färg; lik den i Häkansviken pä 
Degerölandet i Helsingforstrakten jemte fältspatporfyr före- 
kommande. 
