108 
af denna vaskning, hvilken floden ännu i våra dagar verk- 
ställer med gruset i sin bädd, isynnerhet med de massor 
deraf hvilka årligen vid vårfloden nedrasa utför de höga och 
branta stränderna, anträffar man alltid der elfven är stridare: 
invid dessa samt något öfver elfvens medelnivå en mer eller 
mindre bred aflagring af gröfre rullstenar, hvarunder det 
guldförande gruset finnes samladt i tunna lager. I följd af 
detta förhållande finner man öfverallt de rikaste profven vid 
bankarnes fötter. Men ville man af dessa prof sluta till 
bankarnes rikhaltighet, så kunde man mycket lätt misstaga 
sig, isynnerhet som rikhaltigheten enligt sakens natur är 
långt ifrån likformig. För att komma till en riktig insigt i 
en banks lagringsförhållanden och afgöra i hvilka delar den 
är guldförande, måste man ända ifrån toppen göra en ver- 
tikal sänkning i bankens sluttning, på hvilken alla bestånds- 
delarne ligga nedrasade och utan regel blandade om hvar- 
andra. 
Då banken vid Äimio af T. Dahll betecknats som den 
rikaste af honom kände och då några preliminära under- 
sökningar såväl i sjelfva banken som i dess fot utföllo gyn- 
samt, beslöts att här företaga vaskningar i större skala, 
hvarvid grundslussning med begagnande af qvicksilfver efter 
kalifornisk metod användes. Sedan på ett ställe 4 man 
under 4 dagar sålunda utvaskat 12!/; kub. famn grus och 
erhållit 9,6 gram guld, flyttades vaskningen till ett annat 
ställe vid bankens sluttning mot Tana, der den visat sig ri- 
kare; här utvaskades med 42 dagsverken 31 kub. famn grus, 
hvilka lemnade 34 gram guld. Ogynsamt inverkade härvid 
1:0 att guldpaljetterna äro ytterst fina och ofta öfverdragna 
med en tunn, skyddande rosthinna, så att de ej stanna i 
rännorna, om dessa ej hafva en högst ansenlig längd, och 
icke heller uppfångas af gvicksilfret, och 2:0 att guldet äfven 
