110 
apparater icke kunde göras så detaljerade, som nödigt varit 
för att med bestämdhet kunna afgöra detta. — — — Of- 
vanom Ritakoski upphöra guldbankarne och elfven flyter nu 
en längre sträcka mellan flacka med kantiga stenar beströdda 
stränder. Till följd af den ovanligt tidigt inträffade kölden 
nödgades exp. här afbryta undersökningen af Ivalodalen. — 
Resultatet af de sålunda anställda undersökningarna resu- 
merar förf. i följande slutbetraktelse: Af alla de floddalar, 
i hvilka exp. anställt undersökningar, är Ivalodalen utan 
tvifvel den, som inger de bästa förhoppningarna. Alluvionen 
är väl här på det hela taget icke mycket guldrikare än den 
vid Anarjok, men förhållandena i öfrigt äro vid Ivalo vida 
mera gynnande för bearbetning. Bankarne äro här lägre, 
och talrika bäckar med högt fall tillåta användandet af för- 
delaktiga arbetsmetoder. FElfven är ej så bred och mägtig 
som Anarjok och kan ledas ur sin bädd, hvilket deremot 
svårligen torde kunna verkställas med sistnämnda flod, om 
äfven dess egenskap af gränsflod ej skulle uppresa några 
hinder deremot. Nödigt trävirke finnes öfverallt vid strän- 
derna att tillgå. Någon fullt tillförlitlig uppgift om alluvio- 
nens beskaffenhet längre upp vid floden har jag icke kunnat 
erhålla, men jag anser troligt att äfven derstädes aflagringar 
af rullstensgrus förekomma. Och i sådant fall bör man 
äfven kunna antaga att guldet der i större proportion före- 
finnes. En i detalj gående undersökning af den 18 mil långa 
elfven, af hvilken nu en sträcka af ungefär 6 mil i ofvan- 
stående måtto befors, vore derföre önskvärd. 
På grund häraf förordade äfven Intendenten för bergs- 
styrelsen en noggran undersökning på statens bekostnad af 
Ivalodalen under påföljande sommar 1869, hvilken dock af 
Finans-Expeditionen tillsvidare blef uppskjuten, sannolikt i 
anseende till de svåra missväxter, som under flere föregående 
