124 
sammanflödet med Repojoki och ända till mynningen af So- 
tajoki omkr, 6 verst nedanom Kultala station. Redan i öfre 
delen af denna sträcka, som närmast omgifves af högre och 
lägre grusbankar, men äfven här och der af 100" å 150" höga 
bergsbranter, möta oss Karikoski, de serdeles våldsamma af 
väldiga stenar och klippblock uppfyllda Jarnaskönkäät äf- 
vensom Kiehtäjäkoski, hvarpå elfven flyter mera lugnt och ej 
sällan vidgar sig till långa lugnvatten (suvannot) med mel- 
lanliggande obetydligare forsar ända till mynningen af Rul- 
looja. Men derifrån vidpass 14 verst ofvanom Kultala börjar 
denna 2 mils långa räcka af ytterst strida forsar och våld- 
samma fall (könkäät), som sammanfattas under benämningen 
Porttikoski och hvari Ivaloelfs rikedom på forsar uppnår sin 
höjdpunkt. Under denna sträcka begränsas elfven närmast 
af smala stundom högre stundom lägre grusbankar och of- 
vanom dessa af 300'—-600' höga bergsbranter, som betäckas 
med massor af lösa block och stenar och ej sällan stupa 
brant ner invid elfvens stränder; talrika bäckar och rännilar, 
som isynnerhet under regn och vårflod störta sig i brusande 
kaskader utför dessa branter, främja 1 hög grad guldets ut- 
vaskning ur strändernas sand- och grusbäddar. Hela området 
erbjuder en storartad vild anblick, som ej felar att på sinnet 
utöfva ett dystert intryck. -— Nedanom BSotajoki begränsas 
elfven närmast ofvanom grusbankarne af 200-—300" höga 
bergsbranter, som på venstra stranden alltmer aflägsna och 
sänka sig, men på den högra sidan fortlöpa ännu några verst 
lägre ned nära elfyen och småningon åter höja sig samt slut- 
ligen ändas i det 700" å 800" höga Palsitunturi. Derefter 
vika bergshöjderna tillbaka äfven på den högra sidan och 
den sig alltmer vidgande elfdalen fylles af vidsträckta sand- 
och rullstensbäddar af 30 —50' i höjd ända ner till Törmänen; 
under denna sträcka förefinnas ännu några grunda men eljes 
