128 
grå varietet, hvars färg betingas af den svarta glimmern, som 
till stor ymnighet ingår i densamma; i öfrigt består den af 
hvit ortoklas och grå, stundom blåaktig qvarz. Som ovä- 
sentlig beståndsdel har jag dessutom observerat en grå pla- 
gioklastisk fältspat, af hvilken blott ett eller annat korn på- 
träffas i stycken af en större handstuffs storlek. Till struk- 
turen är denna mörkgrå granit fullkomligt massiv: de ymnigt 
förekommande glimmerfjällen ligga utan ordning inströdda i 
massan, som är alltigenom kornig. — Längre österut från 
trakten kring Alaköngäs och ända till Puolmakby samt Puol- 
makjäyri utbreder sig den andra varieteten som utgöres af 
en medelkornig, rödaktig blandning af hvit och röd, delvis 
plagioklastiskt streckad fältspat, grå och hvit qvarz samt 
hvit äfvensom i ringa mängd grågrön glimmer; de små 
glimmerfjällen äro för det mesta planparallelt inbäddade i 
massan, som derigenom erhåller en mer och mindre tydligt 
framträdande strimmig textur. Som tillfälliga beståndsdelar 
observeras här och der små svarta glimmerfjäll samt fina 
gnistor och korn af jernkis, äfvensom mörkgrön hornblende, 
hvilken på sina ställen i trakten söder om Puolmakby före- 
kommer till sådan mängd, att bergarten möjligen kunde be- 
tecknas såsom en tredje varietet, ett slags syenit-granit. På 
norska sidan längs Alaköngäs är den röda graniten temligen 
grofkornig och glimmerfattig samt af rent kornig textur. 
Då nu enligt T. Dahlls 22) sedermera offentliggjorda un- 
dersökningar ett bälte af grundfjäll utbreder sig från Porsanger- 
fjorden öfver till Tana och från Puolmak vidare österut till 
Varangerfjorden och längs dennas södra strand från Karlebotn 
till Jakobself samt slutligen upp längs Patsjoki intill riks- 
gränsen, synes Puolmaktraktens granitmassiv icke ega någon 
22) Th. Kjerulf: anf. st. 
