129 
betydligare utbredning och hör sannolikt derföre till de 
mindre granitpartier, som angifvas uppsätta här och der 
inom antydda vidsträckta grundfjälls område. Att döma af 
Dahlls ofvannämnda geologiska utkast torde gränsen mot öster 
böra dragas längs: Puolmakjokdalen, hvarefter till primitiv- 
formationen hörande strater åter utbreda sig. Hvar gränsen 
mot gneisfältet vesterut rätteligen bör dragas har jag väl icke 
kunnat med full visshet utreda, men så långt som till Jeegel- 
vedjejok går granitens utbredning åtminstone på finska sidan; 
på den norska har jag visserligen ännu längre vesterut obser- 
verat granit, nämligen vid Tanaelf ej mer än 6 å 7 verst 
nedanom Utsjoki, men denna öfverensstämmer i petrografiskt 
hänseende fullkomligt med den röda strimmiga varieteten 
från nu ifråga varande granitmassivs östra del och icke med 
Jeegelvedjetraktens mörkgrå granit, med hvilken den också 
» efter all sannolikhet icke eger något sammanhang i fältet. 
Huru långt Puolmaktraktens granitmassiv inskjuter norrut 
öfver Tanaelf inpå norskt område har jag mig icke bekant, 
och äfven är dess utbredning mot söder tillsvid 
sydligast har jag funnit graniten uppsticka ur 
några hymplar närmast norr om Puolmakjäyri. 
Som underordnade partier inom granitfältet h 
serverat omkring Harimatsch gränsröse s 
are outredd; 
grusfältet uti 
ar jag ob- 
amt uti några hymplar 
mellan detta och Njuorgam en finkornig mörk diorit, som 
består af mörkgrön hornblende, rödaktig fältspat samt litet 
Svart glimmer och korn af jernkis; densamma är dels full- 
komligt massiv, dels tydligen skiffrig och uppsticker blott 
här och der genom de lösa jordlagren, så att någon utred- 
ning om dess utbredning i fältet svårligen kan vinnas. Här 
bör kanske tilläggas att T. Dahll å utkastet öfver Varanger- 
näset äfven angifver ett mindre grönstensparti uppsättande 
9 
