131 
observerat vid Veitschikjoks utflöde i Tana, omkring 1!/, 
mil. nedanom Utsjoki; den förekommer  derstädes i lager- 
vexling med glimmergneis och hornblendegneis i serdeles 
vresiga skikt. — Utom på sistnämnda ställe träffas horn- 
blendegneis, uti hvilken glimmern i större och mindre mon 
ersättes af hornblende, i lageryexling med glimmergneisen 
uti bergshöjderna vester om Utsjoki, vid Kevujäyri och 
Tscharsjok, i trakten kring Utsjoki kyrka, i Kuurunautschi 
bergshöjd söder om Äimio nybyggen nära Utsjoki mynning 
m. fl. st. samt längs Tana i bergshöjderna ofvanom Kavvo 
och Zoagisjalve nybyggen, resp. Ya och 3/, mil vester om 
Utsjoki. Både glimmer- och hornblendegneisen i dessa sist- 
nämnda trakter håller små röda och bruna granater, hvilket 
synes antyda gränsen eller öfvergången till granulitforma- 
tionen, som härifrån utbreder sig vesterut, Ehuru jag för 
de öfverliggande jordlagrens skuld på detta öfvergångsom- 
råde icke kunnat fixera en fullkomligt bestämd gräns mellan 
dessa bergartsgrupper, har Jag likväl å kartan och profilen 
ansett mig böra tillnärmelsevis antyda en sådan, emedan 
båda formationerna i petrografiskt hänseende och i stort äro 
lätt igenkänliga och skiljbara. 
Skiktningen inom gneisfältet är i allmänhet ganska väl 
utpreglad; isynnerhet visar sig glimmergneisen i bergshöj- 
derna, öster om Utsjokidalen ofta serdeles tunnskiffrig, och 
då skiffrigheten här, såsom i allmänhet hos gneisarterna, sam- 
manfaller med skiktningen, framträder denna senare så myc- 
ket tydligare. Skiktenas strykning är inom hela området tem- 
ligen konstant nord-sydlig med obetydliga afvikningar åt ena 
eller andra sidan från den magnetiska meridianen; och äfven 
lagrens stupning varierar blott sålunda, att den längst i öster 
är lodrät eller faller in mot vester, i Veitschikjokdalen visar 
sig synklinal men derifrån några verst vesterut slår öfver 
