149 
rierna vid Ivalo äro belägna, utgöres af en egendomlig hvit 
gneisgranit med granater, hvilken med flere system af Slet- 
ter (förklyftningar) lätt bildar kantiga fördjupningar, hvaåri 
guldet samlats; å sin förut omnämnda profil fra Kvaenangen etc. 
hänför han imellertid samma bergart längs Tana till det 
skiktade azoiska grundfjället. Motsägelsen häri kan väl icke 
förklaras annorlunda än som en följd af den flygtiga upp- 
märksamhet han under en snabb genomresa kunnat egna åt 
de geologiska förhållandena uti Ivalodalen 32). 
I afseende å den sachsiska granulitformationen har Nau- 
mann 33) med bestämdhet från det han utgaf sin klassiska 
beskrifning betecknat densamma som en eruptiv eller plu- 
tonisk bergart samt sedermera och ännu helt nyligen för- 
fäktat samma åsigt,. hvilken, såvidt jag funnit, på olika 
32) Häraf kunde man möjligen ock ledas till tvifvel om, att den 
Simple praktiske regel" är hållbar och tillfyllesgörande, hvilken Th. 
Kjerulf uppställt i sin afhandling ,,Om grundfjeldets megtighed i Norge" 
och formulerat sålunda: , Granit har man nemlig for sig overalt hvor 
man — forudsat at man ingensinde havde hört disse teorier nevne om 
parallelstruktur, om bånd, om udskillelser i gneissen o. s. Vv. — uden be- 
tenkning vil erklere, at stenen er granit". Universitetsprogram for förste 
halvår 1870. Christiania 1871. sid. 79. 
33) C. F. Naumann: Erläuter. z. geogn. Karte von Sachsen, Hft I. 
8. I och II. s. 19. Detta berömda kardinalarbete öfver den sachsiska 
granulitformationen har tyvärr icke varit för mig tillgängligt och icke 
heller ännu på reqvisition kunnat erhållas, hvarföre det här citeras en- 
ligt v. Cottas Gesteinslehre 2:te Aufl. sid. 167. Af samma orsak har 
jag icke heller fått taga notis om Naumanns afhandling i Jahrb. d. geol. 
Reichsanst. Wien 1856 sid. 766, i hvilken han polemicerar mot v. 
Hochstetter. — Hufvudinnehållet af dessa arbeten ingår dock troligen i 
Naumanns Lehrb. d. Geognosie 2:te Aufl. I. sid. 552 och 1I. sid. 79. samt 
175 ff, — Vidare finnes i polemik mot Stelzner af Naumann: Ub. d. 
Granulitgang in Auerswalde, N. Jahrb. f. Min. Jahrg. 1872. sid. 911 o. ff. 
