150 
grunder delas äfven af v. Lasanlx 32), Scheerer 35) och Wiik 36). 
Härvid bör anmärkas att Scheerer 37) betraktar granuliten 
såsom en genom omsmältning ånyo eruptiv vorden gneis. — 
B. v. Cotta 32) synes icke dela Naumanns åsigt om granuli- 
tens eruptiva natur och icke heller Credner 39); Bland andra 
som hålla den sachsiska granuliten för en metamorfisk berg- 
art må här anföras Stelzner 9), som säger sig hafva börjat 
sina under 3 år fortsatta undersökningar af granulitforma- 
tionen i öfvertygelse enligt Naumann om dess eruptiva natur, 
men slutligen funnit sig föranlåten att frångå detta betrak- 
telsesätt. Slutligen synes v. Hochstetter +!) anse granuliten 
som hvarken eruptiv eller metamorfisk, utan såsom en sam- 
tidigt med tillgränsande gneisformationer i sitt närvarande 
skick ursprungligen tillkommen bildning, hvilken, der den 
framträder i större gebit, utgör en genom substansernas inre 
olikhet föranledd koncentrationsmassa af mer eller mindre 
regelbunden ellipsoidform. 
31) v. Lasaulx: Beiträge z. Mikromineralogie, Pogg. Ann. 1872 
CXLVII (223), sid. 148 o. ff. 
35) Th. Scheerer: Ub. d.. Genesis d. Granulite, N. Jahrb. f. Min. 
Jalrg. 1818: sid.-673 oc. 
30) F. J. Wiik: Iakttagelser under en geolog. resa i Tyrolen och 
Schweiz. Acta Soc. Scient. Fennice 1873. Tom. X. pag. 349. 
37) Th. Scheerer: anf. st. sid. 690. 
38) B. v. Cotta: anf. st. sid. 167. 
39) H. Credner: anf, st. sid. 271. 
40) A. Stelzner: Unters. im Gebiete d. sächs. Granulitgebirges. 
N. Jahrb. f. Min. Jahrg. 1871. sid. 244 o. ff. samt N. Jahrb. f. Min. 
Jahrg. 1873. sid. 744. 
41) F. v. Hochstetter: geognost. Studien aus d. Böhmer Walde. 
(Jahrb. d. geol. Reichsanst. 1854. V) ref. uti N. Jahrb. f. Min, Jahrg. 
1856. sid. 72 o. ff. 
