170 
göres väsentligen af en röd- och gulaktig fältspat, på hvilken 
stundom den karakteristiska tvillingsstreckningen kan iakt- 
tagas, hvilket utvisar att grundmassan åtminstone delvis ut- 
göres af. plagioklas; härtill sälla sig grå och hvit qvarzit 
samt ett och annat korn af brun granat. Blågrå qvarzit 
uppträder härstädes dessutom i körtlar och ådror. 
Längs Karinivat, 60 å 58 verst ofvanom Kultala före- 
kommer högre upp en rödgrå medelkornig glimmergneis, som 
stryker N 409 V. med 359 fall mot NO, och något lägre ned 
småkornig mörkgrå hornblendeskiffer, som hufvudsakligen be- 
står af svartgrön hornblende och grå, stundom rödaktig fält- 
spat, med här och der inströdda små korn af jernkis; strykn. 
N—S. med 359 stupning mot Ö. — Mellan hornblendeskiffer- 
lagren inskjuta tjocka bankar af en köttröd, delvis felsit- 
artad granit, som består af röd fältspat och grå qvarz med 
strödda korn af grön hornblende samt mikroskopiskt fina 
korn af magnetit och titanjern; bergarten förklyttas oregel- 
bundet. Denna finkorniga granit har jag sedermera vid en 
noggranare granskning funnit guldförande. Å en stuff, tagen 
ett. stycke nedanom Yli Karisuanto, å norra stranden af 
Ivaloelf, vidpass 58!/, verst ofvanom Kultala, synas med blotta 
ögat men mycket tydligt under lupen små insprängda flittror 
af guld. De sitta dels fritt dels tillsammans med fina korn 
af titanjern i den på detta ställe serdeles qvarzrika felsit- 
massan. Anmärkningsvärdt är, att jag förgätves letat efter 
guldflittror å flere än ett ställe på denna stuff, ehuru den- 
samma öfverallt innehåller mikroskopiska korn af magnetit 
eller titanjern. Oaktadt nu dessa senare, hvilka ständigt före- 
komma tillsammans med guldet uti Ivalodalens qvartärlager, 
genom sitt uppträdande jämte detsamma i denna granit, ytter- 
mera tyckas tyda på att samma bergart vore det lappska 
guldets moderklyft, synes det mig dock mera sannolikt att 
