171 
guldets egentliga matrix bör: sökas i de qvarzgångar och 
ådror, som genomsätta nämnda granit; hittills har jag dock 
förgäfves letat efter spår af guld uti dessa. Imellertid bör 
likväl det nu gjorda fyndet gifva uppslag till och utgångs- 
punkt för nya forskningar, som möjligen skola leda till full- 
ständig utredning af denna intressanta fråga om det lappska 
guldets ursprungliga lagerställen. Dock kan jag ej under- 
låta att här uttala en redan länge hyst förmodan, ehuru jag 
gerna medgifvet att det är en på nog få omständigheter 
grundad förslagsmening, näml. att äfven de inom den lappska 
granulitformationen förekommande gångarne och lagerkört- 
larne af qvarzit skola befinnas guldförande och utgörande 
ursprungsklyft för åtminståne en del af det uti qvartärlagren 
vidt spridda guldet. 
Omkring 1 verst lägre ned längs Ala Karisuanto an- 
"står en serdeles tunnskiffrig, finkornig mörk hornblendeskiffer, 
som innehåller något fältspat och svart glimmer; strykn. 
NSO0V med: 250 fall. mot; NO..-=> Ämnu, en-verst lägre ned 
träffas åter en synnerligen qvarzrik och mera glimmerfattig 
ljusgrå gneis, som stryker N 809 V. med 452 stupning mot NNO. 
Längs Linjansuanto, 54 verst ofvanom Kultala, uppträder 
stängligt skiffrig, finkornig dioritskiffer med svartgrön horn- 
blende och gråhvit fältspat samt strödda korn af grå qvarz. 
Ungefär 1 verst lägre ned har den antagit ett tydligt gneis- 
artadt utseende, innehåller små röda granater och stryker 
N 509 V.” med 409 fall mot NO. Lägre ned öfvergår denna 
bergart småningom i en medelkornig, något tjockskiffrig, men 
likväl stundom i serdeles vackra vågböjda bäddar aflagrad, 
rödaktig hornblendehaltig gneis, med N 60? V. strykning och 
25? stupn. mot NO. Den består hufvudsakligen af rödaktigt 
hvit ortoklas och grå qvarz samt bladiga aggregat af svart 
hornblende och något svart glimmer, af hvilka sistnämnda 
