175 
nödgas afstå från försöket att antyda några skilda grupper 
eller zoner inom dessa fält. Här kan jag dock slutligen icke 
lemna oanmärkt, att man såväl längs Vaskojoki, närmast 
ofvanom och ett stycke nedanom Vaskojärvi, som längs 
Anarjok äfvenledes finner bälten, inom hvilka röd finkornig 
granit i mer och mindre mägtiga bankar förekommer in- 
lagrad mellan de förherrskande straterna af hornblendegneis 
och hornblendeskiffer, ett förhållande analogt med hvad 
här närmast förut blifvit angifvet för Ivalo och Repojoki 
dalarne. 
På grund af de anförda enahanda lagringsförhållandena 
på vidt skilda ställen och alldenstund jag ingenstädes ob- 
serverat, att dessa granitpartier såsom gångar eller utlöpare 
skulle genombrutit de omgifvande skifferlagren, hvilkas stra- 
tigrafiska förhållanden under långa sträckor visa sig full- 
komligt orubbade, måste jag derföre, till dess en noggranare 
utredning härutinnan kan vinnas, betrakta granitbäddarne 
såsom integrerande delar inom sjelfva skifferkomplexen, i 
analogi med de likartade förekomster som enligt Gämbel +9) 
ega rum flerstädes i Bayern (Oberpfalz) och enligt Credner 39) 
å norra Michigan-halfön i N. Amerika. — Deremot kan man 
icke frånkänna den qvaderformigt förklyftade granitstocken 
i nedre loppet af Skietschemjok och de af skifferlager man- 
telformigt omslutna granithymplarne kring Luppolampi (Vasko- 
Joki) en eruptiv natur. 
a FTP RSTSTEGER 
EW. Gumbel: ant. st. sid. dl Oo. fr 
") H. Öredner: Die vorsilur. Gebilde d. ,Oberen Halbinsel von 
Michigan", (Zeitschr. d. deutsch. geol. Gesellschaft XXI. 1869. sid. 
20104.) 
