181 
af med dessa eruptioner utvecklade gaser (innehållande klor, 
fluor, bor, svafvel, kalium, magnesium o. s. v.), hvilka så att 
säga genomångat de sedimentära lagren och jämte den starka 
hettan och trycket bidragit till de förhanden varande äm- 
nenas omsättning och kristallisation (plutoniska kontaktme- 
tamorfoser). — Det visade sig dock snart att härmed en 
fullkomlig lösning af problemet icke var vunnen, om ock 
dessa antaganden tycktes vara tillämpliga på inskränkta och 
lokala områden, och då man dessutom fann, hvad man be- 
synnerligt nog förut hade förbisett eller fäst ringa uppmärk- 
samhet vid, att t. o. m. vid de vulkaniska utbrotten vattnet 
spelar en synnerligen framstående roll, syntes det sjelffallet, 
att upptaga äfven detta agens såsom i all synnerhet med- 
verkande vid de metamorfiska processerna. Sedan dess ha 
under många olika skiftningar utvecklat sig de hydropluto- 
niska betraktelsesätten, som uti en större eller mindre vexel- 
och samverkan af vatten och det smältflytande tillståndet hos 
de eruptiva bergmassorna eller jordklotets inre, jämte deraf 
eller af öfverliggande bergmassor alstradt tryck, vilja finna 
förklaringen på de metamorfiska företeelserna i allmänhet 
och de kristalliniska urskiffrarnes uppkomst isynnerhet. — 
Det kan dock ej nekas, att åtskilliga faktiska förhållanden 
likväl icke kunna på ett tillfredsställande sätt tydas medels 
dessa antaganden. Så t. ex. har Credner 52) vid Sturgeon 
River i Michigan funnit 15' 3 30" mägtiga konglomeratbankar, 
innehållande stycken af gneis m. m. och inlagrade mellan 
den laurentiska gneisformationens nästan lodrätt stående skikt- 
bäddar. De uti konglomeraten förekommande gneisrullste- 
närne måste således härstamma från närmast äldre, färdig- 
bildade gneisstrater och under konglomeratens, på rent se- 
ip mr or NEN, 
5?) H. Credner: anf, st. sid. 522. 
