194 
Jättegrytor. I sammanhang med det föregående må här 
slutligen inrymmas några korta notiser om jättegrytor, hvilkas 
uppkomst närmast sluter sig till tiden för de ofvanbeskrifna 
lösa jordlagrens bildning. Uti Ivalodalen längs Porttikoski före- 
komma dessa egendomliga ursvarfningar i den fasta bergytan 
ganska ofta och stundom af rätt ansenliga dimensioner; man 
träffar här sådana af 4 till 6 i diameter. Vanligen finnas 
de på sådana ställen, der elfvens strömfåra sammantränges 
af från båda stränderna utskjutande lägre berguddar, öfver 
hvilka vattenmassorna under vårfloden störta sig med största 
våldsamhet91). I detta hänseende märkeliga äro fallen 2!/, verst 
nedanom samt 1 verst ofvanom Kultala. Vid det s. k. Köngäs 
72/, verst ofvanom Kultala, förekommer i bergväggen på 
norra stranden 15 å 20 öfver elfvens nivå en egendomlig 
jättegryta, som benämnes predikstolen 92). — Vid Rovotos- 
koski 1 Lemmenjoki dalen förekomma ända till 20 åa 25 
höga ursvarfningar i den lodräta bergväggen; tänker man 
sig dessa såsom ursprungliga cylindrar, skulle här förefunnits 
jättegrytor af det anförda djupet och 6 å 8 i diameter. — 
Längs Anarjok har jag blott vid Kuivakoski på norska sidan, 
ett stycke nedanom Bavtejoks mynning, observerat några 
mindre jättegrytor och ursvarfningar i en låg berghäll invid 
stranden. 
61) Vid starka vårflöden stiger vattnet i Ivalo ej sällan 10' å 15 
öfver medelståndet; den inemot 2 mil långa räckan af forsar och fall, 
som benämnes Porttikoski, gör då fullt skäl för sitt kollektivnamn. 
62) I anledning deraf, att densammas mot elfven vettande sida 
upptill och nedtill blifvit genomskuren, så att blott på midten finnes 
qvar ett tvärband af berget; då man från nedre öppningen kommer in 
uti densamma och står upprätt, hvartill finnes mycket beqvärat utrymme, 
har man nämligen öfver sig dess ena sidohvälfning som taket och det 
nämnda tvärbandet framför sig likasom bokpulpeten i en predikstol. 
L 
