201 
dragelse, som lösryckte, bortförde och tillrundade den ofant-- 
liga massan af rullstenar, samt, jämte ursköljdt grus, små- 
ningom aflagrade dem i vissa djupare vattenrännor eller flod-- 
dalar, der närvarande tiders strömmar ännu framflyta, ge- 
nomskärande åsarnes bankar. — Af deras form och rundade, 
nästan polerade ytbeskaffenhet torde kunna med visshet slu- 
tas, att de (rullstenarne) långliga tider rullat af och an uti 
ett mägtigt vatten, samt att vattenströmmar bortfört och sär-. 
skildt aflagrat gruset och sanden." Han tillägger derefter: 
, Ehuru jag icke är i stånd anföra ett enda faktum, att denna 
afsättning skedt utur hafvet, är jag dock fullt förvissad, att 
endast hafsvågor och hafsströmningar förmått framkalla dessa 
mägtiga phenomener och tilldana dess material. Att under 
denna tid rullstensbankarne afsatte sig på bottnen af ett djupt 
vatten är tydligt af dessa lagers läge öfver höga bergkam- 
mar och dess reguliära lagring uti tydliga, om ock grofva 
skikter.« — I en senare afhandling synes dock v. Post ?2), 
om jag rätt uppfattat hans mening, vilja härmed på sätt och 
vis kombinera Kjerulfs åsigt sålunda, att han anser rullstens- 
materialet som äldre i Skandinaviens fjälltrakter bildade 
Strandbankar och däldaflagringar, hvilket sedan, när glacie- 
rer bildades, i form af midtelmoräner nedfördes och, då gla- 
ciererna åter drogo sig tillbaka, efterlemnades som åsar, 
hvilka yttermera ordnades och upplagrades af glacierens och 
hafvets strömmar. 
På grund af gjorda iakttagelser å Spetsbergen uttalar: 
sig Torell 73) om åsbildningen sålunda: ,Åsarnes lagrings- 
Sms me 
72) H. v. Post: Glacierlager vid Strökärr i Södermanland, blottade 
vid genomgräfningen för Vestra Jernvägen (Öfvers. af Vet. Akad. Förh.. 
1862, sid. 358, 359. — Stockholm 1863). 
3) O. Torell: Bidr. till Spitsbergens molluskfauna jemte en all-- 
Män öfversigt af arktiska regionens naturförhållanden och forntida ut- 
bredning, I, Stockholm, 1859. sid. 97. 
