202 
förhållanden, den fullständiga slipningen af de deri liggande 
stenarne, medan refflor å dem saknas, frånvaron af det finmalda 
stoft, som i jökelgärden fyller stenarnes ojemnheter, allt ut- 
visar att dessa åsar (i Sverige) alldeles icke äro jökelgärden. 
De uti åsarne ingående lerlagren visar tydligt, att de lång- 
samt bildats och ej genom någon våldsam revolution eller en 
sådan flod, som den Sefström tänkte sig. — Framtida un- 
dersökningar torde visa att de uti andra hand härröra från. 
jöklar, fastän de blifvit bildade under vatten. På nordliga- 
ste Spitsbergen hade jag tillfälle att se huru stenarne från 
ett litet jökelgärde, som nu bildade strand och var utsatt 
för vågsvallet, voro afslipade liksom rullstenarne uti svenska 
åsarne, medan man några fot högre upp hade jökelgärdet uti 
oförändradt skick. De stenar, hvilka från ett sådant föras 
ut i vattengången, måste ovillkorligen rundslipas. 'Tillika fäl- 
les det med jökelelfven i hafvet utförda stoftet öfver dessa 
stenmassor och sålunda kunna under tidernas lopp säkerli- 
gen i närheten af jöklar bildas åsarne liknande aflagringar; 
medan man väl kan förstå att under och uti dem kunna 
snäcklager anträffas." Uti en senare afhandling 72) håller 
Torell dock ej på denna åsigt såsom allmän förklaring, utan 
medger, ,att ännu mycket står att utreda, innan man kan 
hoppas att härom erhålla full klarhet." 
Idéen om hafvets medverkan vid rullstensåsarnes upp- 
komst har sedermera, på grund af genom Sveriges geologi- 
ska undersökning vunna resultat, omfattande och sjelfstän- 
digt blifvit utvecklad af Erdmann 75). Med hänvisande till 
7) O. Torell: Unders. öfver istiden. I. (Öfvers. af. Vet. Akad. 
Förh. 1872. N:o 10 sid. 44, — Stockholm 1873). 
75) A. Erdmann: Bidrag till kännedomen om Sveriges qvartära 
bildningar. Stockholm 1868.—1 not å sid. 88 meddelar Erdmann att » ett 
sådant hafvets inflytande vid rullstensåsarnes bildning antogs redan för 
