207 
än vidpass 600" öfver hafvet påträffats det ringaste spår af 
marina lemningar: glaciala skalgrusbäddar förekomma inom 
Sverige 77) till en höjd af 500' och i Norge ”78) till inemot 
600" öfver nuvarande hafsnivå. Om det arktiska hafvet imel- 
lertid antages hafva till mer än dubbelt större höjd omspo- 
lat den Skandinaviska landgruppen, så förefaller den totala 
bristen på en litoralfauna under detta (enl. Erdmanns fram- 
ställning senare) tidskifte fullkomligt oförklarlig; Kjerulf 79) 
anser fördenskuld de glaciala skalbäddarne angifva gränsen, 
till hvilken Skandinavien under denna bildningsperiod varit 
nedsänkt under hafvets nivå. — Vill man dock, med hänsyn 
till att sådana i framtiden ännu kunna finnas på högre punk- 
ter, icke medgifva detta, så borde åtminstone glaciallerans 
utbredning kunna anses beteckna den forna gränsen för det 
haf, hvarur samma lera en gång blifvit afsatt. Men enligt 
Erdmanns ,Öfversigtskarta öfver glaciallerans utbredning inom 
Södra delen af Sverige" och senare undersökningar 90) sti- 
ger denna gräns (,800' ja sannolikt ända till eller öfver 1000” 
absolut höjd") dock icke på långt när till den höjd (1400 
Öfver hafvet) som rullstensågarne uppnå. 
En annan svårighet framställer sig vid försöket, att med 
antagande af denna teori förklara de s. k. biåsarnes upp- 
komst. Vid ett uppmärksamt betraktande af Erdmanns 
»Öfversigt af rullstensåsarnes utsträckning inom Mälarens och 
en del af Dalelfvens vattenområde" 81) finner man nämligen, 
nan 
"AV Erdmann: anf. st. sid 143: 
78) Th. Kjerulf:: :Om terrasserne'i Norge (Universitetsprogram for 
förste halvår 1870. sid. 55. — Kristianiar 1871), 
79) Th. Kjerulf: -anf. st. gid. 43, 44. 
2) A. Erdmann: anf. st. sidd. 109 o. 136. 
!) A. Erdmann: Atlas till Sveriges qvartära bildningar. Tab. 8. 
