219 
pande åsryggar med större och mindre däldsänkningar imel- 
lan sig, hvilket utvisar att vattendraget under tidernas lopp, 
då dalen var mer eller mindre utfyld med sand- och grus- 
aflagringar, skurit sig olika väger genom desamma. Sådana 
parallelåsar har jag observerat t. ex. längs Ylikängäs i Tana- 
dalen nedanom Tansijoks utflöde. — Men det bästa exemplet 
på att vattendragen sålunda kunna förändra sin strömfåra 
och qvarlemna en ås i dalens midt lemnar oss förhållandena 
vid Kenischkuoschki (se vidstående croquis) mellan Kenischjäyri 
i söder och Pukseljäyri i norr uti Utsjokidalen. Sjelfva dal- 
bottnen mellan de på sidorna uppstigande 300 å 400" höga 
bergsbranterna torde hafva en bredd af 1200 till 1500; i dess 
midt stryker en mycket skarpt markerad ås, som på högsta 
stället närmare södra ändan är omkr. 70" hög med en smal (3 
äå 20" bred) ryggkam, i hvilken träffas en liten åsgrop (4' djup 
och 6 i diam.); norrut sänker sig åsen så att den på midten 
är vidpass 60 och närmare norra ändan blott 30 hög tills 
den slutligen afskäres af forsen, som efter att hafva flutit 
rakt i norr här gör en tvär krökning åt vester. Men på 
andra sidan uppstiger och fortsätter åsen åter till 30" å 60' i 
höjd och stöder sig nu mot sjelfva bergväggen tills den slut- 
ligen sänker sig mot stranden af Pukseljäyri. Strömfåran går 
mu för tiden till större delen i dalen på högra sidan om åsen, 
men att den fordom haft sitt lopp på åsens venstra sida, 8y- 
hes tydligen först och främt deraf att åsen, som påtagligen 
varit Sammanhängande, blifvit afskuren af den nuvarande for- 
SS och för det andra af den djupa dalsänkningen längs 
re vestra sida, som sannolikt öfversvämmas t. o. m. ännu 
vid starka vårflöden, hvarom i densamma qvarliggande smärre 
vattensamlingar äfven bära vittne. Sitt nuvarande genomlopp 
gå Strömmen förmodligen utskurit, då någon gång under 
värfloden ig packat sig till venster vid norra ändan af Ke- 
