222 
mast bergklyften och i krosstensgruset förekommande gröfre 
guldet är vanligen öfverdraget af jernrost och har, som man 
säger, ett smutsigt utseende. 
I all sin vackra färg och glans visar sig deremot det 
af blott fina paljetter bestående guldet, som förekommer 
företrädesvis uti sandlagren, hvilket förhållande äfvensom dess 
fjälliga beskaffenhet och aflagring i det skiktade materialet 
utvisa, att det yttermera blifvit omflyttadt af strömmande 
vatten och genom sandens medverkan renskuradt. Att en 
sådan omflyttning af det finaste guldet ännu försiggår, synes 
mig sannolikt i anseende till den våldsamhet, hvarmed vat- 
tenmassorna störta sig fram under de starkare vårflödena. 
Med ett faktiskt bevis härför förknippar sig äfven ett in- 
tressant fynd, som tillvaratogs af apotekaran C. A. Ekman 
och bestod af trädkol tillsammans med stenredskap (2:ne 
mejslar), hvilka påträffades 5 å 6" under jordytan uti en med 
ganska grof tallskog bevuxen, rullstensblandad och guldfö- 
rande sandbädd å norra stranden af Ivaloelf, 62/, verst nedanom 
Kultala. Denna grusbädd har påtagligen tillkommit genom 
senare tillsvämningar och dess ej obetydliga halt af fint guld 
utvisar, att detta i ett senare tidskifte blifvit omflyttadt af 
starka vattenflöden; i anledning häraf kan man äfven förmoda, 
att uti lugnvattnen närmast nedanom forsarna sådant fint guld 
borde vara samladt i betydligare mängd. Deremot tviflar jag 
på, att uti sjelfva forsarnes botten och i all synnerhet vid deras 
början guld skall påträffas i betydligare mängd; åtminstone 
torde det ej förekomma der annorlunda än såsom jämförelse- 
vis groft och samladt endast uti större fördjupningar i berg- 
grunden, der det fått tillfälle att afsätta sig och undgå vatt- 
nets genom slamtillblandning under vårfloden synnerligt för- 
stärkta bortspolningsförmåga 29), 
89) Ivaloelfs dosering under vanligt vattenstånd uppgår enligt af 
mig anställda aneroidobservationer till vidpass 200” under sträckan från 
