252 
nalerna besträffar, så äro de enl. all sannolikhet mikroliter, 
hvilka såsom bekant äfven i andra bergarter blivit betrak- 
tade såsom organiska lemningar (se Zirkel; Die mikrosko- 
pische Beschr:; der Min. u, Gest. 1873 p. 412). De af Pusi- 
revsky meddelade afbildningarna af sådana kanaler likna till 
det yttre fullkomligt de redan för blotta ögat synliga hel- 
mintartadt böjda kristallerna af ett troligen med termophyl- 
lit analogt mineral, som jag funnit i kalksten från Svartå i 
Karis samt Pargas. ; 
För öfrigt anträffas i flere af södra Finlands kalkste- 
nar grönfärgade serpentinkorn, mer eller mindre regelbundet 
anordnade, hvilka icke sällan i genomskärning förete en tyd- 
lig rhombisk omkrets af några och 909 vinkel, så t. ex. i 
Hästhags kalksten från Svartå samt från Stansvik vid Hel- 
singfors. I kalksten från förstnämnda ställe äro kristallerna 
ännu delvis: oförändrade och visa sig då bestå af olivin, som 
genom sin karakteristiska gröna färg och sin mer eller mindre 
långt gångna förvittring tydligt skiljer sig från den brunröda 
och friska chondroditen från samma ställe. Denna olivin, 
som sannolikt ansluter sig till den s. k. Boltoniten från Mas- 
sachusetts, synes således vara en ganska vanlig företeelse i 
den laurentiska formationens kalkstenar, ehuru den till följe 
af sin lätta förvittring hittills blifvit förbisedd eller förblan- 
dad med grön chondrodit. Från denna skiljer den sig emed- 
lertid genom sina mera enkla kristaller, hvilka såsom tydli- 
gen varande ursprungliga äro ett ögonskenligt bevis emot till- 
varon af den s. k. Eozoon, hvars organisation förutsätter ett 
sednare tillkommet mineral. — Häraf bestyrkes således Zir- 
kels åsigt (1. c. p. 315) om serpentinens härstammande från 
olivin, äfvensom de af honom o. a. (t. ex. af Perry och Bur- 
bank, Proc. of the Boston soc. of Nat. Hist. 1871) uttalade 
tvifvel om den organiska naturen af den s, k. Eozoon canadense. 
