265 
den porfyrartade strukturn öfvergår i en rent granitartad. 
Emellan Suonenjoki och Kutumäki, 1 verst från afvägen till 
Rautalampi, uppträder syenityranit, och härmed begynner en 
granitsyenitformation, som endast med jemförelsevis små af- 
brott af gneis eller gneisgranit fortfar ända till Heinola. 
I. De primitiva formationerna i S:t Michels län. 
Terrängen, som ända till Suonenjoki varit mera flack, 
blir här vid syenitformationens uppträdande kuperad, såsom 
i allmänhet fallet är på de ställen der denna bergart före- 
kommer omvexlande med granitporfyr. En sådan omvexling 
förekommer nemligen äfven här. Efter det att syenitgrani- 
ten, som delvis är något skiffrig (O—V) och på sina ställen 
dioritartad samt genombruten af röda granitgångar fortfarit 
ett stycke framåt utmed vägen, efterträdes den af en röd 
felsitartad "granitporfyr något skiffrig i NNO, hvilken åter 
vid Kutumäki ger vika för syenitgranit inneslutande brott- 
stycken af en skiffrig bergart (gneis?). 
Straxt söder om Kutumäki synes åter syenitgranit men 
mera granitartad än vanligt och delvis innehållande stora 
röda fältspatskristaller. Den måste således betraktas såsom 
en blandning af syenitgranit och granitporfyr, hvilken sist- 
nämnda också snart blir ensam rådande. Vid Kutumäki 
fors 1—2 verst från gästgifveriet visar sig gneis, bestående 
af omvexlande hornblende- och glimmergneis, med oregel- 
bunden och krökt skiffring, hvars riktning t. f. deraf är svår 
att bestämma, men som dock i allmänhet torde kunna sät- 
tas =N 700-809 0. Straxt derpå uppträder åter syenit- 
granit med otydlig skiffring eller rättare streckning, hvar- 
efter terrängen är betäckt af sand ända till S:t Michels läne- 
gräns. Här visar sig åter karakteristisk, grofkornig och por- 
