268 
större och mindre brottstycken af gneis, dels finkornig och 
dioritartad med talrika ådror eller drummer hestående af en 
gröfre blandning utaf hvit, kornig fältspat, grå qvarz, glim- 
mer och hornblende, hvilka i allmänhet äro tydligt skilda 
från den mörkare bergarten samt höja sig öfver den förvitt- 
rade bergytan. Dessutom innehåller denna bergart smärre 
konkretionära partier af hvit lamellär fältspat och grön am- 
fibol, som icke äro skarpt skilda från bergarten, hvaraf de 
således måste betraktas såsom blotta afsöndringar. De äro 
i motsats till de nämnda drummerna vanligen insänkta i 
bergmassan, delvis nästan h. o. h. utvittrade, så att denna 
på ytan företer en mängd små hål. Häraf synes tydligt, att 
konkretionerna och drummerna äro af olika natur, de förra 
bestående af en mera lätt vittrande, basisk, grönstensartad, 
de sednare af en mindre lätt förvittrande, acid, granitartad 
blandning. Sådana granit-drummer förekomma icke sällan i 
syenitgraniten genomsättande dem i olika riktningar och stå 
väl 1 sammanhang med de deri uppträdande pegmatitgån- 
garna. Pegmatitgångar och stockar förekomma äfven i den 
ifrågavarande syenitgraniten vid Hanumäki, och bland dem 
finner man några af mindre mäktighet, hvilka utmärka sig 
genom en symetrisk anordning af beståndsdelarna, med qvarz 
i midten fältspat vid sidorna. 
Ungefär på halfva vägen mellan Hanumäki och Ruvi- 
saho uppträder rödaktig granit delvis porfyrartad, samt ett 
par verst från sistnämnde ort skiffrig gneis, genom förvitt- 
ringen brunfärgad med i N 6090—709 O strykande samt när- 
stan vertikalt stående skikter. 
Mellan Ruvisaho och Joutsa uppträder åter syenitgra- 
nit dock af olika utseende på olika ställen. Sålunda är den 
några verst från förstnämnda ställe hvit, hornblendefattig 
samt innesluter smärre ellipsoidiska konkretioner, hvilkas 
