272 
ter öster om staden. Den stryker i NNV samt består af röd 
och hvit fältspat, qvarz samt hornblende, delvis förvandlad 
i chlorit, med otydlig skiffring i nämnda riktning. 
Hvad slutligen den gabbroartade bergarten vid Heinola 
beträffar, så uppträder den straxt norr om staden i tre i 
NNV-lig riktning strykande ellipsoidiskt stockformiga massor, 
omkring hvilka gneisstraterna kröka sig, i likhet med hvad 
ofta är fallet med pegmatitgångarna. Häraf äfvensom af de 
i bergmassorna inbäddade gneisbrottstyckena antydes dess 
eruptiva natur, hvilket äfven den petrografiska beskaffenhe- 
ten bestyrker. Den består i allmänhet af en färglös genom- 
skinande triklinisk fältspat (labrador) samt en mörkgrön dia- 
lag, tydligt igenkänlig på sina trenne spjelkningsytor, när 
nämligen bergarten, hvilken vanligen är af medelkornighet, 
stundom äfven finkornighet, blir mera grofkornig. På sina 
ställen upptager den hornblende; röd orthoklas och grå qvarz, 
samt öfvergår derigenom i syentit eller diorit. Brunaktig glim- 
mer förekommer ofta såsom accessorisk inblandning och stun- 
dom äfven chlorit, den sednare, och möjligen t. e. d. äfven 
den förra, tydligen en metamorfos af pyroxenen eller amfi- 
boln. Äfven granat och titanjern förekomma i denna berg- 
art och härigenom äfvensom i allmänhet i hela sitt uppträ- 
dande f. ö. visar den en stor analogi med gabbron i Wam- 
bula: (F. J: Wiik, Geogn. Jagtt, i sydy. Finland, 1.:e-p. 75), 
Likasom denna genombrytes äfven gabbron vid Heinola af 
pegmatitartade gångar och drummer, samt innesluter större 
och mindre brottstycken af gneis. 
Gneisen i Heinola trakten är dels glimmer- dels horn- 
blendegneis, delvis äfven chlorithaltig sannolikt t. f. af för- 
vittring. Stundom finner man deri större ellipsoidiska kon- 
kretioner bestående utaf en blandning af fältspat, qvarz och 
pyroxen, omgifven af ett tunnt omhölje af hornblende. En 
