276 
tydligt skiffrig i allmänhet med NNO-lig riktning (N 309 0) 
samt omkr. 609 lutning mot NV. Den innesluter större och 
mindre brottstycken af gneis, väl skilda från granitmassan, 
och genomdrages af pegmatitgångar, hvilka sednare äfven 
uppträda i gneisen vid Nyslott utmärkande sig här för sin 
halt af rosenqvarz stundom twrmalin äfvensom, såsom fallet 
är straxt öster om staden, cordierit, impregnerad med kis, 
samt derjemte ett hvitt stråligt glas-fettglänsande mineral, 
som smälter för blåsröret och af koboltsolution färgas blått, 
således tvifvelsutan skapolit. 
Den yngre bildningen ådagalägger sitt sedimentära ur- 
sprung ännu tydligare än den äldre, och utmärker sig fram- 
för denna genom sin stora kalkhalt. Under det att den undre 
formationen kan tänkas hafva ledt sitt ursprung från en sand- 
stens och skifferformation, så har den öfre sålunda enl. all 
sannolikhet uppkommit genom metamorfos af en mergel och 
kalkstensbildning; och den primitiva formationen vid Nyslott 
kan således äfven i petrografiskt hänseende paralleliseras med 
Böhmens silurformation. Kalkstenen förekommer isynnerhet 
vid östra ändan af staden i form af större och mindre lager 
och stockar, stundom afsmalnande till fina drummer och om- 
vexlar dels med mörk hornblendeskiffer dels med ljusgrön 
pyroxenit. Den förra bergarten är i allmänhet öfvervägande 
öfver den sednare, i det att pyroxenen vanligen blott före- 
kommer i de större eller mindre ellipsoidiska konkretioner, 
som inneslutas i hornblendeskiffern. Dessa konkretioner äro 
väsendtligen olika de ofvanför nämnda i glimmergneisen före- 
kommande. De hafva en regelbunden, långsträckt ellipsoi- 
disk, mer eller mindre platt-tryckt gestalt, samt förena sig 
stundom till sammanhängande smala skikter. De bestå van- 
ligtvis af olika lager, hvilka äro tydligt skilda från hvarandra 
t. £. af den olika förvittringsgraden, som åter beror af den 
