285 
Bihang: 
Om östra Finlands posttertiära bildningar. 
De posttertiära bildningarna erbjuda trots sin öfverhuf- 
vudtaget temligen stora enformighet knappast mindre svår- 
lösta problem för den geologiska forskningen än fallet är med 
de primitiva. Under det att de mellanliggande sedimentära 
(primära, sekundära och tertiära) formationernas geologi kan 
sägas vara till sina allmännaste grunddrag faststäld, så är 
kännedom om de äldsta och yngsta formationerna ännu allt 
fortfarande i sin början. Orsaken härtill ligger väl hufvud- 
sakligen deri, att de sednare formationernas bildning i all- 
mänhet försiggått under mera komplicerade förhållanden än 
de förras. Under det att de sedimentära på få undantag när 
blifvit bildade af vattnet ensamt, hafva de primitiva forma- 
tionernas bildning förorsakats icke blott af vatten i flytande 
utan ock i gasform, således under inverkan af en hög vär- 
megrad och starkt tryck, samt de posttertiära åter såväl af 
vatten som is, hvilka tvenne aggregationsformer i afseende 
på sina geologiska verkningar förhålla sig så väsendtligt olika, 
att dei detta hänseende måste betraktas såsom tvenne skilda 
bildningar. Det är tydligt, att detta måste föranleda en större 
mångfald af hypotheser och olika åsigter i afseende på de 
primitiva och posttertiära formationernas geologi, allt efter 
den större eller mindre andel, som de resp. forskarne anse 
det ena eller andra agentiet hafva haft vid bilningen af ifrå- 
gavarahde formationer. Likasom vid förklaringen af de pri- 
mitiva formationerna än vattnet än värmet blifvit tillerkändt 
en större betydelse, så hafva vid uttydningen af de postter- 
tiära formationerna en del forskare tilldelat vattnet, andra 
åa Må Pp .” 
åter isen en öfvervägande rol. 
