36 
Sibirien anställda letningar, som efter fruktlösa bemödanden 
slutligen blifvit krönta med en framgång utan like, icke blif- 
vit föranledda af utsigter så lofvande som dessa. Då under- 
tecknad år 1828 tillsammans med Herr v. Helmersen under- 
sökt de guldförande lagren i Medel-Ural, år 1829 varit Herr 
von Humboldt följaktig under dess resa till det vigtiga Sla- 
touster-distriktet och slutligen nyss återkommit efter en ut- 
förd speciel undersökning af östra Sibiriens rika guldhaltiga 
lager, uppdrogs äfven åt mig af Öfver-Bergsstyrelsen denna 
undersökning; på begäran beordrades två guldvaskare ifrån 
Ekaterinenburg att mig åtfölja och afreste jag med desamma 
från S:t Petersburg den 32 Juni. Med expeditionen förenade 
sig i Helsingfors, efter uppdrag af finska bergsstyrelsen, Herr 
Bergskommissarien Albrecht samt en i landets språk kunnig 
qvartersman. Den 7 Juli ankommo vi till Kemi och intogo 
å Wihärilä, på vänstra elfstranden, midt emot Wallito holme 
och Laurila hemman, å hvars egor det här ofvanföre nämnda 
guldhaltiga kalkgeschiebe funnits". 
»De två första dagarne användes till geognostiska un- 
dersökningar af trakten. Bergarternas beskaffenhet gaf de 
bästa förhoppningar. Lerskiffer, gråvacka och kalk, alla hö- 
rande till öfvergångsformationen äro genombrutna och mång- 
faldigt förändrade af grönsten, som håller svafvelkis. Det 
är just i en dylik bergsbildning, som de rikaste guldvaske- 
rierna i Ural, Slatouster- och Ekaterinenburger revieren, äf- 
vensom i östra Sibirien, vid Birussa och Muroshna förekom- 
ma; de guldförande sandlagren i Pitts och steniga Tunguskas 
flodsystemer, de rikaste af alla hittills kända, hafva en sär- 
deles likartad beskaffenhet; der genombrytas och förändras 
de till öfvergångsbildningen hörande skifriga bergarter af 
granit. All anledning var således förhanden att genast före- 
taga försöksarbetena. Anordnandet af desamma måste grun- 
