35 
menta metallrikedomen vunnits, att åtminstone inom den del 
af Kuusamo socken, der undersökning skett, guldsandslager 
sporadiskt förekomma, hvilkas aflagring med högst få un- 
dantag, såsom i Kätköselkonen ödemark och vid Hakovaa- 
ranpuro bäck, befunnits oregelbunden, äfvensom att sanden 
städse visat sig ytterst guldfattig och att följaktligen ett. 
derpå grundadt vaskningsarbete icke kan ifrågasättas, men 
att den ymnigt utvaskade sligen och bergarternas allmänna 
geognostiska beskaffenhet, såsom i hög grad liknande den 
i de Uralska guldreviererna, syntes gynnande för guldrikare 
lagerbildningar, hvilkas tillvaro hitintills förgäfves blifvit ef- 
tersökt; derjemte torde, efter vid undersökningarne vunnen 
erfarenhet, med säkerhet få antagas, attletningar efter guld- 
förande sandlager i en trakt med vidsträckta sumpmarker, 
såsom norra Finland, böra, för att dermed förenade kostna- 
der och tidspillan må till minsta möjliga reduceras, utföras 
med noggrannaste afseende å lokalens lämplighet, hvarpå 
Jemväl öfverste Hofmann och Holmberg önskade att syn- 
nerlig uppmärksamhet fästades, och hvilken jag för min del 
anser hufvudsakligen bestämmande, om de uppställda vilko- 
ren — minsta möjliga kostnad och tidspillan — vid dylik 
undersökning skola uppnås. 
På grund af i Uralska guldreviererna gjorda iakttagel- 
Ser, att de rikhaltigaste guldsandlager förekomma å östra 
bergssluttningarne, har man hos oss, såsom ofvanintagne ut- 
drag ur flere berättelser öfver guldletningsarbetet utvisa, 
dragit den slutsatts, att de mest guldfyndiga sandaflagrin- 
garne borde uppsökas och anträffas å östra sidan om landt- 
ryggen, som, enär sammanhängande bergsryggar här saknas, 
kunde anses motsvara eller vara analog med Uralska bergs- 
kedjan. Till ytterligare stöd för en dylik åsigt har ock 
kunnat åberopas, att guld i fast klyft brutits i de så kallade 
