63 
des torde här få erinras, att ibland flere gränsberg inom 
Sodankylä socken, som hos G. Wahlenberg ”) uppräknas, ett 
med namnet ,, Kultamaalamenvaara” förekommer — ett berg, 
hvarom jag i öfrigt saknar all kännedom, men hvars benäm- 
ning dock måste ådraga sig en viss uppmärksamhet. Hos 
C. O. Bremer") träffar man deremot en något positivare 
uppgift, innehållande: ,Kemi elf skall hålla en fin guldsand, 
men derom är ej vidare kändt och guldanledning skall fin- 
nas i Kasavaara”. Närmare besked om källan till nämnde 
uppgifter har han icke gifvit; men om ock en sådan icke 
kunde af honom särskildt åberopas eller angifvas, så får 
man dock antaga, att uppgifterne åtminstone härflutit från 
någon äldre hörsägen, hvaraf öfriga upplysande detaljer hade 
kunnat hafva gått förlorade och endast de af Bremer an- 
förde ännu i traditionen qvarlefde. Stränderne vid Kemijoki 
elfs utlopp voro också mycket tidigt bebodda, hvartill kan 
slutas af t. ex. följande beskrifning: , Sigtuna by i denna 
(Kemi) socken menas hafva. fått sitt namn efter den ur- 
gamla Svea Hufvudstaden Sigtuna, emedan Sigtuna Borgare 
skola i fordna tider egt tillstånd att idka laxfiske i Kemi 
elf, och derigenom kommit att här fatta sina bosäten" ”""I. 
+) Geografisk och Ekonomisk Beskrifning om Kemi Lappmark 
i Westerbottens höfdingdöme. Med Geografisk karta. På Bergsrådet 
Friherre 8. G. Hermelins anmodan författad af Göran Wahlenberg, 
Amanuens vid Upsala Kongl. Akademis Natural-Kabinett. Stockholm, 
1804" Pag. 54. 
>») Anvisning på Malm och Bergarter i Storfurstendömet Fin- 
land. Af Carl Otto Bremer. 2 delar. Åbo, 1824 och 1825". Pag. 162 
i.4 delen. 
=) Pag. 375 i ,,Geographie öfver Storfurstendömet Finland, ut- 
arbetad efter framlidne Canzli-Rådet och Riddaren H. G. Porthans 
samlingar 1795, Stockholm, 1826". — Sjunde upplagan, tredje bandet 
af Tunelds Geographie öfver Sverige. 
