100 
vara olika på olika ställen belägna t. o. m: ganska nära hvar- 
andra. Vid de senare försöken den 10 och 11 Sept. utstäldes 
termometrar på några af de lägsta punkterna af fältet, der 
marken liksom vid B var beväxt med kort gräs. Vid a, d 
och e var temperaturen vid de få observationer, som der 
gjordes, ej så mycket afvikande från densamma vid B; vid 
a något högre, vid d och e något lägre; vid b och c deremot, 
der temperaturen visade sig lägst och der termometrar före- 
trädesvis utstäldes, var den konstant mellan 19 och 29 kal- 
lare än vid B. På östra delen af fältet, som föreföll att 
vara obetydligt högre än marken kring B, var temperaturen 
vid f, 9, h, + mellan 09,5 och 29 varmare än vid B. Tem- 
peraturen är, som vi finna, något olika vid skilda, äfven när- 
belägna punkter af fältet. Medan den vid b och e var mel- 
lan en och två grader kallare än vid B, var den antagligen 
vid några af de mellanliggande, högre belägna punkterna hö- 
gre än vid B. 
En ringa olikhet uti markens beskaffenhet kan redan 
inverka på temperaturfallets storlek vid jordytan. Markens 
fuktighet är härvid af stort inflytande, och bör temperatur- 
fallet på ett öppet fält under i öfrigt lika förhållanden vara 
mindre, ju fuktigare marken är. Af undersökta ämnen har 
nämligen vattnet den största värmekapacitet d. v. s. för att 
höja temperaturen hos en vattenmassa med t. ex. 19 fordras 
det en större värmeqvantitet än för en lika temperaturhöj- 
ning hos samma massa af något annat ämne. Vidare frigöres, 
hvilket här är af större betydelse, vid vattnets frysning, lik- 
som vid vattenångans kondensering, en betydlig värmemängd, 
80 gånger så mycket som för att höja vattnets temperatur 
från 09 till 19. Förutom genom att bidraga till luftens större 
vattenhalt bör derför markens större fuktighet verka för- 
hindrande mot ett starkare temperaturfall isynnerhet under 
