109 
måste naturen liksom: vidtaga mera positiva åtgärder för 
att. förekomma: frost än för att betinga densåmma. Lyckligt- 
vis höra de förra till regeln,:-deras uteblifvande till: undan 
tagen: Medan vattnet i atmosferen förhindrar sjelfvå grund- 
betingelsen för: frostens uppkomst, i det den afskär och för- 
hindrar värmestrålningen från jorden samt sjelf/afger af sitt 
värme, der afkylningen är störst, förmildrar eller "rättare 
fördelar blåst utstrålningens afkylande verkningar, i det den 
uppblandar de olika luftlagren med hvarandra. Vid de gjorda 
observationerna kunna vi den 26—27 Aug. se den lugna 
jemna temperaturstigning, som de skymmande molnen för- 
orsakade, samt den 10 Sept. det kraftiga ingreppet, den 
uppkommande helt sakta blåsten gjorde uti temperaturfallet. 
Naturligt är att menniskan, der hon vill ingripa och hjelpa 
att skydda de skatter, hon aftvungit naturen, främst på 
dessa vägar skall söka ernå sitt mål. Äfven andra mera 
speciela hjelpmedel använder dock naturen. Ammoniakgas och 
aromatiska ångor af fyktiga vällukter äro utomordentligt 
ogenomskinliga för värmet. Liksom måhända ammoniaken öf- 
ver den välgödda åkertäppan skyddar den så ömtåliga to- 
baksplantan mot frostskada, har man märkt, att ett sädes- 
fält blifvit oskadadt på ställen, der några spireabuskar ut- 
spridt sin vällukt. Antagligt utöfva äfven ångorna från 
en barrskog och den luften uppfyllande milda doften under 
rågblomningstiden en skyddande verkan. 
Många krafter äro verksamma den stilla natt, då fro- 
sten hotar med sitt fruktansvärda besök. Solen är borta, 
och jorden irrar så öfvergifven i den vida rymden, som klar, 
men kall omsluter henne och obarmhertigt bortröfvar hen- 
nes värme. Vattenmolekylerna kämpa emot och söka be- 
vara åt jorden detta värme samt afge i de bi dag -didaeg 
dropparne af sitt eget förråd, då nöden blir stor. Allt är 
