145 
nerierna härstädes på långt när icke hemtade åt landet en 
sådan flod af bränvin, som den hvarmed landet öfversväm- 
mades både förut och efteråt. Det är visserligen utom allt 
tvifvel att husbehofsbränningen i Finland aldrig uppnådde 
den utveckling -som i Sverige. I de östliga och nordliga 
delarna af vårt land synas bönderna vare sig af fattigdom 
på säd eller - okunnighet i tillverkningen alldeles icke eller 
högst ' ringa betjenat sig af sin bränningsrätt. Likväl var 
husbehofsbränningen, isynnerhet efter 1741—1743 årens krig, 
då den i landet förlagda militären mycket lärer ha bidra- 
git till bränvinets allmännare bruk, i Åbo, Nylands och 
Wasa län hemmastadd i nästan hvarje gård. Man anslår 
sannolikt den spanmålsqvantitet, som då årligen brändes i 
Finland, snarare för lågt än för högt, ifall den antages 
till 100,000 tunnor. I de finska kronobrännerierna synes åter 
tillverkningen med all sannolikhet intet enda år uppgått ens 
till hälften af detta belopp. Enligt Kongl. Bränvins Directio- 
nens Hufvudbok för år 1786 funnos i Finland följande krono- 
brännerier, som afverkade spanmål till nedanstående belopp: 
Tunnor. Kappar. 
Kuopio bränneri 1514 2724 
Helsingfors= +; 3282 2834 
Joensuu é 50 13 
Lovisa h 1274 28?/3 
Nykarleby >, 1652 31 
Baijlorb(?): röj 896 10!/3 
"Tammerfors ,, 2054 9 
Tavastehus —,, 791 26 
Uleåborgs 2051 20 
Wasa äl 3784 85/6 
Åbo NS 2015 14 
Summa 11 brännerier 20,099 20/34 
10 
