146 
Förutom dessa upptages ännu i samma års räkenska- 
per ett kronobränneri i Björneborg, men detta synes icke 
varit i verksamhet under året. Dessa siffror äro visserligen 
icke  tillfyllestgörande för en kalkyl öfver den vanliga 
bränvinstillverkningen under denna tid”). Till följd af miss- 
växt året förut var nemligen tillverkningen i kronobränne- 
rierna då betydligt minskad. TI alla fall torde man dock af 
dem kunna sluta att kronobrännerierna i Finland äfven under 
gynsamma år icke afverkade mer än högst 50,000 tunnor 
säd eller högst en sjettedel af det belopp, som beräknades 
åtgå i hela riket. Den regala bränvinsbränningen hade så- 
lunda otvifvelaktigt till följd en betydligt minskad konsum- 
tion. Ur denna synpunkt äro följaktligen förebråelserna att 
de skulle befordrat fylleriet fullkomligt ogrundade. 
Deremot kan det icke nekas att kronobränneri-institu- 
tionen hade med sig samma onda, som vi redan anmärkt 
vidlåda våra nugällande bränvinsförfattningar, d. v. s. att 
: lokalisera superiet, och det i högre grad, än någonsin till- 
förene. Krogrörelsen var icke hämmad af några band. Kro- 
gar uppväxte såsom svampar ur jorden, till ett antal af ofta 
tre, fyra ja mera i shart sagdt hvarje landskommun. Dryc- 
kenskapslasten florerade här öppet, så mycket ohöljdare, som 
kronan sjelf var på sätt och vis krögare, eller åtminstone 
dennes leverantör. I städerna äfvensom öfyerhufvudtaget å 
+) De uppgifter, som jag på begäran och genom vänlig bemed- 
ling af magister K. R. MELAnDER erhållit från K. Svenska Statskon- 
toret, inskränka sig beklagligtvis endast till året 1786. För de andra 
åren ha inga af Bränving Direktionens räkenskaper numera kunnat 
anträffas, utan befarar man att de blifvit förstörde. Detta vore i 
sanning beklagligt, helst de taktiska upplysningar, som dessa räken- 
skaper kunnat sprida öfver sedetillståndet på denna tid, icke stå att 
på annat håll erhållas. 
