8 



Tromsø Museums Aarshefter* 14. 1891. 





skndt sig videre ned til Sagfjord. At indlandsisenfra Kob- 



4 



ryggen skulde have sendt op efter Øvre Salangsdal en side- 

 strøm, som herfra videre skulde være afbøjet over pashøjden 

 i nærheden af gården Lund over til Lavangen og Gratangen, 



i 



derfor vil der vistnok i og for sig kuns være liden sandsynlig- 

 hed. Rimeligst vilde det vel være at forudsætte, at blokke- 

 nes egentlige hjemsted kunde være at søge inden Spanddal- 

 gneisens område. 



Følges Gratangen udefter, så vil strandpartierne langs 

 denne sågodtsom overalt i rigt mål findes dækket med blok- 

 ke af granit, gneisgranit og gneis. Der har ikke været an- 

 ledning til at anstille mere omfattende undersøgelser om de 

 højdeniveauer, hvortil blokkeforekomsten vil nå. Ved Årste- 

 nen fandtes blokke af rødlig granit op til en højde over hav- 

 fladen af omkring 40 m., medens sådanne som ovenfor nævnt 

 ganske manglede videre opad efter strøgene om Storfjeld. 

 At slutte fra de befaringer, som her gjordes, antages der at 



skulle være al sandsynlighed for, at blokkeforekomsten ud- 

 efter den bjergfulde halvø, som stiger frem mellem Lavan- 

 gen og Gratangen, i det hele og store træder frem ganske i 



overensstemmelse med forholdene, som de 



på andre steder 



nærmere påvist — er rådende fra indlandsstrøgene om Bals- 

 fjordbotn udefter samme og videre efter sundløbene om Troms- 



øen. 



Langs efter den ytre del af Gratangen bemærkedes 

 blokke af den syenitartede storkornige bergart, der så hyp- 

 pig vil være at påvise mellem flytblokkene efter sundløbene 



y 



om Tromsøen*) Da syenitblokkene navnlig optræder langs 

 efter fjordens ytre del, synes dette med bestemthed at skulle 

 pege hen på, at de må være tilførte fra de udenfor liggen- 

 de kyststrøg. Spørgsmålet med hensyn til disse syenitiske 

 blokkes oprindelige hjemsted — hvorvidt dette nemlig skal 



*) Ofr. 











