20 



Tromsø Museums Aarshefter. 14. 1891. 



sidige aldersforhold mellem disse to forskjellige sæt striber 



lod sig ikke bestemme. 



Efter det såkaldte Karnesland, der danner den nordli- 

 ge side af det søndenfor Lyngsejdet liggende underland, be- 

 mærkedes i strandbeltet mod den brede bugt, der fører ind- 

 til Lyngsejdet, skurings striber efter de her optrædende smnkt 

 afrundede kalkstensflader. Skuringsstriberne viste her længst 

 mod øst en strøgretning af n. 60° o., der længere østover 

 lidt efter lidt bøjedes over til n. 40° ø. 



Disse her nævnte skuringsstriber har tidligere været 

 omhandlet på et andet sted*), og er dersteds søgt påvist, at 

 de ikke kunne være af glacial oprindelse, men at de anta- 

 gelig må være dannede i det nuværende strandbelte. 



At slutte fra petrografiske forholde må størsteparten 

 af de langs efter Lyngsfjordens vestlige side udstrøede blok- 

 ke nærmest være at føre tilbage til Skibotndakns gneisfelt. 

 Samtidig kan der være adskillig sandsynlighed for, at fler- 

 heden af de her optrædende flytblokke af renere præget gra- 

 nit oprindelig kan have tilhørt indlandsgraniten I så til- 

 fælde må disse være ført ned fra de østlige strøg om Kil- 

 pisjavre. Indlandsisen må i henhold hertil i sin tid have 

 skudt sig fra grænsestrøgene ned efter Skibotndal. På den 

 anden side foreligger der imidlertid intet, der kunde synes 

 at skulle pege hen på, at isstrømmen herfra videre har skudt 

 sig udefter fjorden, og idet den har udfyldt denne til fjord- 

 bunden nået frem til fjordens vestlige side. I så tilfælde 

 måtte defraindlandsstrøgene medbragte flytblokkeher have væ- 

 ret at påvise til en langt større højde over havfladen, end 

 tilfældet i virkeligheden er. Som ovenfor påvist vil de her 

 i regelen ikke nå synderlig højere end til omkring 36 m. 



over havstanden, 



eller som ved Rottenvik og Drabeng 



højst til 56 m. Ligesom forholdet som tidligere påvist har 



*) Skuringsinærker efter det nuværende strandbelte, Tromsø Mnseum* 



A.arshefter XI. p. 186—92, 



