32 



Tromsø Museums Aarshefter. 14. 1891. 





• 



søgt sin 



ikke har der været anledning til at gjøre sådanne aflæsnin- 

 ger udefter sundene til det å b n e hav, der kunde tyde hen 

 paa, at en isstrøm fra Balsfjorden kan have nået hertil. 



Sundløbene om Tromsøen går mod nord over i Lang- 

 sund og Grøtsund, der skjær sig frem på hver side af den 

 store høj bygge de Ren-ø. Grøtsund munder mod nord ud i 

 Fuglesund, der fører ud til det åbne hav. 



En isstrøm, der fra Balsfjorden skulde have skudt sig 

 ud til det aabne hav, måtte fra Tromsøen have 



* 



vej ud efter Grøtsund og Fuglesand. En sidegren måtte i 

 så tilfælde antagelig også være afsat efter Langsund. 



Renøen ligger således lige i løbet for den forudsatte 

 isstrøm, og denne måtte her have spaltet sig i tvende side- 

 grene, nemlig Langsundsstrømmen og Grøtsundsstrømmen. 

 Fra sin sydlige ende stiger Renøens fjeldgrund langsomt op 

 i lave åsdrag, og landpartiet måtte således have ydet over- 

 ordentlige gunstige betingelser for en afsætning af mægtige 

 morænedannelser, hvoraf dog spor måtte være efterladte. 

 Denne del af Renø har netop i denne retning været under- 

 kastet omhyggelige undersøgelser. Morænedannelser af den 

 ene eller anden art har imidlertid her ikke været at påvise. 

 De fremmede flytblokke tilhører samtlige Ringvatsøens gneis- 

 granitiske felt. 



ret at påvise. Forekomsten af de nævnte flytblokke er for- 

 øvrigt helt knyttet til de lavere indtil 30 m. højtstigende 

 niveauer, og er blokkene utvivlsomt også hidført ved isdrift. 



Renøens sydlige del er vistnok bygget af skifere, der 

 ligger ind under Balsfjordgruppen. Renøens skiferafdeling 

 afviger i petrografisk henseende forøvrigt så stærkt fra de 

 efter det indre af Balsfjorden optrædende skif er af delinger, at 

 nogen sammenblanding ikke vil kunne være at forudsætte. 

 De løse her optrædende brudstykker af Balsfjordskifere til- 

 hører utvivlsomt Renøens egen fjeldgrund. 



Forholdene, som de træder frem efter strøgene om Bais- 



Blokke af indlandsgranit har her ikke væ- 



