J. Sparre Schneider. Amphfpodernes forplantningstid, 



61 





De 4 hovedspørgsmål, som naturlig fremstiller sig til 

 besvarelse under løsningen af den opgave, jeg her har sat 

 mig, vil da være følgende: 1) Har amphipoderne en bestemt 

 forplantningstid. 2) Når er individerne kjønsmodne. 3) Hvor 

 mange generationer frembringer hvert enkelt individ og en- 

 delig 4) Livsvarigheden i totalsum. 



Hvad nu det første punkt angår, da kunde det synes 

 som om dette spørgsmaal, der naturligen må besvares be- 

 kræftende, uden videre drøftelse kunde forbigåes. Jeg skal 

 dog tillade mig at standse lidt her for med nogle eksempler 

 at illustrere den rige afveksling, som amphipoderne overens- 

 stemmende med sin store formrigdom også frembyder på det- 

 te område* 



Som en af de vigtigste faktorer ved bestemmelsen af 

 den for en amphipod gunstigste tidsperiode for yngelens ud- 

 klækning anser jeg havvandets temperatur, og bortseet fra 

 den variation i tid, som kan fremkomme f. eks. ved slet 



nærede og derved forsinkede individer, vil der således for 

 en og samme art sandsynligvis kunne påvises adskillig vari- 

 ation efter de forskjellige år og forskjellige lokaliteter. Man- 

 ge eller sikre iagttagelser herover foreligger visselig ikke, 

 jeg skal indskrænke mig til at nævne, at f. eks. Phoxus 



holbølli af Krøyer angives at yngle langt tidligere ved Grøn- 

 land, end jeg har observeret her ved Tromsø. I det hele 

 og store tåget har dog efter min erfaring hver art sin be- 

 stemte yngletid, ja jeg holder det for usandsynligt, at nogen 

 eneste af de inden vor arktiske region forekommende arter 

 skulde forplante sig uafhængig af hvert hensyn til årstid, 

 således som Sp. Bate mener at have iagttaget ved Englands 

 kyster. Visselig er der mange arter, hvilke man til enhver 

 tid finder på høist forskjelligt udviklingstrin, men dette er 

 intet bevis mod min påstand om en bestemt yngletid. Nøi- 

 ere undersøgelser vil nemlig vise, at kun på en bestemt tid 

 optræder ægbærende hunner, ogulighedeni udvikling har 



I 





