36 



Tromsø Museums Aarsliefter 15. 1892, 



derom foreligger endnu ingen bestemte iakttagelser. I Salt- 

 dalen forekommer den fornemmelig på f j eldene, og endnu 

 på Tromsø høide, især i Målselven, findes den sparsommere: 

 nede i lavlandet end på tjeldet. Længere nord taber den 

 derimod rent sin alpine karakter, og ret overraskende er 

 det at se den tumle sig på Sydvarangers vådeste græsmy- 

 rer i selskab med disa og emhlcL 



Med et større materiale mellem hænder vil man i lap- 

 pona finde en mere variabel art, end den tilsyneladende ens- 

 formighed ved første blik giver den udseendet af, på over- 



siden visende sig i den større eller mindre udstrækning af 



forvingernes 



rødbrune feltj som tildels næsten ganske kan 



forsvinde, dels i mangel af visse oeeller eller punkter. På 

 forvingerne mangler ofte den 3die ocel ovenfra eller er me- 

 get utydelig, sjeldnere er dette tilfældet med nogen af de 

 andre, på undersiden af forvingerne er derimod punkterne 

 sjelden fuldtallige. På bagvingernes overside kan ethvert 

 spor af punkter forsvinde, endnu oftere er dette tilfælde på 

 undersiden ; med så stærkt udviklede oeeller på bagvinger- 

 nes overside, som lappona kan have i Schweiz og især Py- 

 reneerne, har jeg endnu ikke seet arktiske individer. På 

 rigtig friske eksplr. sees ofte en let grå overpudriug langs 

 fremkanten og det forreste parti af udkanten. Bagvinger- 

 nes underside veksler mellem aldeles ensfarvet grå og med 

 et stærkt udpræget af mørkere brunt indfattet midtbånd. 



Nogen bestemt variation efter lokaliteter har jeg ikke 

 kunnet sikkert bemærke, kun er individerne fra Sydvaran- 

 ger gjennemgående meget store, op til nær 50 mm., så den 

 her optrædende lappona er en ligeså stolt skabning som si- 

 ne fættere ernbla og disa^ dog har jeg også fra det indre 

 af Sydvaranger medbragt nogle kuriøse små eksplr. af ikke 

 større dimensjoner end 35 mm. 



13. E. ligea L. 



Forekommer alle år ved Tromsø, og jeg har her ikke 



/ 



_^ _ _ 



