68 



Tromsgf Museums AarsLcftor 15. 18'J,^. 



er bemærlÆar, Den rent udprægede musaitaria har jeg en d- 

 nu ikke seet her ved Tromsø, men oftere stærkere tilnærmel- 

 ser til den, og jeg tvivler ikke på, at de nok forekommer 

 iblandt i sin typiske renhed, således som jeg har tåget eksplr. 

 nde på Andenæs, Størsteparten af de ved Tromsø forekom- 



mende 



eksplr. er dog nærmest typiske popuMa, kun lidt 



mindre (vingebredden 25-30 mm.), men nede i Hammerø 

 (c. 68^) var næsten halvparten af de indfangede individer 

 mere eller mindre melanotiske, uden at dog den ægte musaua- 

 ria var at finde iblandt dem. Påfaldende nok angiver Dr, 

 Staudinger, at han i Alten kun fandt mere typiske eksplr. : 

 «Wir fingen keine m ganz dunkle rauchbraune Exemplare, 

 Wie solche im Harz und im Kiesengebirge nicht selten vor- 

 kommen; hellgelbe Stiicke mit wenig dunkleu Querlinicn des 

 Mittelf eldes der Vorderfliigel waren vorherschend.» Sand- 

 berg siger for Sydvarangers vedkommende, at de mørke 

 eksplr, hovedsagelig forekommer i de indre distrikter, men 

 fra Tromsø og Nordlands amter kan det bestemt påvises, at 

 netop kystdistrikterne frembringer de melanotiske individer, 

 Høist ejendommeligt er et dvergeksplr. ira Lødingen (20 mm.) 

 med korte jevnt afrundede vinger; påfaldende er også et 

 hanindivfd fra Hammerø med næsten ensfarvet lysegule for- 

 vinger som hos Cid dotata, medens bagvingerne er rent gul- 

 hvide uden spor af tværlinier eller mørkere skygning mod 

 udkanten, altså ganske som bagvingerne hos hunnen. 



Larven, som jeg kun én gang har fundet i Balsfjorden 

 på Salix, angives i almindelighed at leve på Myrtillus 



w 



Frey nævner også IrolUus — , men her nord er dens næ- 

 ringsplante vistnok oftest SaliXj på hvilken også Staudinger 

 fandt den i Alten. 



e-. 



39. Cheiinatobia boreata Hb, var. 



Nu sid utleden 10 oktober, da jeg oin eftermiddagen i 



