76 



Tromsø Museums Aarslieftcr 15. 1893. 



2 stykker fra Tromsø, en han fanget i 1883 og en hun i 

 1890, har midtbåndet så mørkt, at udseende nærmest er som 

 hos hovedformen, medens andre eksplr, danner mere og min- 

 dre tydelige overgangsformer.. Ydergrændsen i modsat ret- 

 ning danner etpar hanner fra Tromsø, der er aldeles friske 

 og nyklækkede, men har tegningerne næsten aldeles udvis- 

 kede, dog har jeg endnu aldrig seet noget eksempel på, at 

 det sorte midtpunkt i forvingerne har manglet. Bao-vino-er- 

 ne er ofte rent hvide, andre eksplr, har derimod temmelig 

 mørke og talrige tværlinier. Størrelsen falder mellem 32 

 og 27 mm., individerne tra Sydvaranger er gjennomgående 

 de mindste, jeg har seet. 



Staudinger fandt larven på lavere planter, som Cor- 

 mcs sitecica, jeg har også klækket etpar stykker af larver, 

 der blev fundne tidlig om våren under stene og opfødtes 



med Alchemilla. 



46 C. ferrugata Gl. v. (ab.) spadicearia Bhh. 



I enkelte år hyppig såvel på øen som fasfclandssiden, 

 1 andre år aldeles usynlig, og den blev således ikke beraærket 

 de 3 første år af mit ophold heroppe. Særlig talrig viste 

 den sig i 1880 og 83. Næst fluduata og siMaslata er det 

 den tidligste Geometer, i 1883 allerede iagtaget 2 juni, se- 

 nest observeret i et huneksplr. 17 juli 1891. Plyvetiden er 

 ganske kort, og individerne bliver meget snart afslidte. Den 

 flyver især langs veikanter, selv inde i byen, og på tørre 

 varme åbninger i skogen, og er næsten ligesåmeget i bevæ- 

 geise om dagen som om natten. 



Dens udbredelse strækker sig over hele territoriet, dog 

 er den ikke observeret i Porsanger og i Sydvaranger kun 

 yderst sjeldent. 



Den arktiske ferrugata er ydert variabel, og man fin- 

 eler sjelden 2 aldeles lige eksplr. Enkelte stykker nærmer 



