?8 



l^romsø Museums Aarsliefter 15. 181)2. 



60 stykker på en noget fugtig eng med vidiekrat sydligst 

 på oen, bannerne da tildels noget afFløine, himnerne derimod 

 friske. Tidligst er den ble ven observeret 1 juni (1883) og 

 bemærkedes i dette år endnu 29 juni, senest har jeg tåget 

 den 27 juli (1884) i et endnu friskt hanindivid, og den var 

 i dette år tidligst bleven seet 26 joni. Dens flyvepladse er 

 på noget fngtige enge med kratskog, og den lader sig let 



jage op om dagen. 



Den er udbredt over hele området, men nordenfor Al- 

 ten kun fanget i et enkelt individ i Sydvaranger i 1878. 



Arten er kun meget lidet variabel, og vort ganske ri- 

 ge materiale frembyder ingen nævneværdige aberrationer ; 

 forskjellen består hovedsagelig i midtbåndets form og farve, 

 der snart er gråviolet snart støder mere i det rødlige. Stør- 

 relsen er fra 18—22 mm. Jeg besidder kun arktiske eksplr. 

 og ved ikke af personlig erfaring, hvorvidt de i noget mon 

 skiller sig fra sydligere, men Staudinger siger om de i Al- 

 ten fundne, at de ikke varierer fra dem, han besad fra Tysk- 

 land, Schwei;^ og Island, kun at han ikke fandt sådanne va- 

 rieteter, som der forekom i dette sidste land. 



49. C. dilutata S, V. & v. (ab.) obscurata Stfjr,» ab, 

 sandberg! Lampa & ab. schneideri Lampa, 



Når Gkaræas graminis uodtages, er Cidaria dilutata 

 den eneste sommerfugl i vor arktiske region, som på nogen 

 made kommer i konflikt med den menneskelige økonomi, 

 men gjenstanden for dens angreb, hivken (BeMa odorata), er 

 et altfor seiglivet træ, til at en larveherjing skulde formå 

 at anrette mere end. enfcemporær skade ved at afæde løvet. 

 Nogen egentlig herjing har jeg endnu ikke havt anledning 

 til at iagttage her nord, men på den russiske side af Pas- 

 vikelven så jeg dog i sidste sommer enkelte næsten helt af- 

 løvede trær, og i Malangen skal den ligcledes have tildels 



^ •. -j— 



