90 



TroniRø Museums Aarsheiter 15. 1892. 



test ganske enkeltvis. Den holder mest til på tørre, solrige 

 enge og i haver, og er tidligst bleven observeret 30te mai 



(1883), senest 7 juli (1891). 



Nordenfor Alten er saiyrata kun bemærketi Sydvaran- 

 ger, hvor den på en raåde erstattes af hypei^oreata, der her 



er den almindeligste art. 



E. satyrata er også her nord en meget variabel art, 

 og jeg tør ikke være helt sikker på, om der blandt vore 

 talrige eksplr. maske skulde skjule sig en eller anden hehe- 

 ticaria Bsd., en art som det endnu ikke har lykkes mig 

 hverken at skaffe materiale af ei heller at få nogen egent- 

 lig rede på. Jeg skal derfor afholde mig fra yderligere be- 

 mærkninger angående vore satyrata og kun nævne et i Troms- 

 dalen 19 juni 1890 fanget stykke, som udmærker sig ved 

 at mangle det sorte midtpunkt på forvingerne, ligesom beg- 

 ge vingepar har særdeles tydelige og sammenhængende mør- 



ke tværlinier. 



I Tromsdalen håvede jeg august 1884 nogle larver, der 

 opfødtes med salat, og som i mine optegnelser findes således 

 beskrevne: «Afplattet og afsmalnende fortll, bredest i den 

 bagre Sdiepari Grundfarven grønlighvid med lysebrun mar- 

 morering, der på rygsiden af hvert segment danner en ure- 

 gelmæssig og ubestemt trekantet mørkere plet. Sidelinien 

 er noget renere grønhvid, på de forreste segmenter sees an- 

 tydning til 3 lysere længdelinier. Hovedet er af kroppens 

 farve. Overfladen er ujevn af lyse grønhvide korn. 

 met bærer enkelte stive brune hår. Et yngre individ var 

 mørkere brunt marmoreret med mere i det gule faldende 

 grundfarve.» En puppe var ophængt på glassets væg, de 

 andre lå indspundne i jordens overflade, Af de 4 erholdte 

 pupper udklækkedes en hun 23 februar om morgenen, 25 

 februar en hun kl. 10 formmiddag, 2S mai ts en han tidligt 

 om morgenen, og 6 april den sidste hun om morgenen. iVf 



Lege- 



