J. Sparre Sclmoider, Tromsø Lepidoptevfauna, 



95 



er den mindre observeret, fordi den er langt mere lokal og 

 næsten udelukkende flyver på eller i ndkanten af myrer 

 mellem dvergbirk, små yidier og lyngris. Jeg har fundet 

 den såvel på øen som især over i Tromsdalen, talrigst i 

 1890, og den er tidligst observeret den 17 juni (1878) og 

 senest 14 juli (1884) i et fløiet eksplr. 



Ora dagen ser man den neppe fly ve frivilligt, men den 

 lader sig let jage op og er ikke' vanskelig at fange, da den 

 snart slår sig ned igjen på tuerne. 



Søndenfor Tromsø er den hidtil kun observeret i Sei- 

 eren C67**), hvor jeg tog 2 eksplr. juli 1880, men den er u^ 

 dentvivl overalt hjemme på passende lokaliteter også i de 

 mellemliggende distrikter. Nordenfor er den udbredt over- 

 alt og er overhovedet en af den arktiske regions karakter- 

 former. 



fr 



Til undersøgelso foreligger 50 eksplr. fra talrige loka- 

 liteter, og med såpas stort materiale forefinder man i inqvi- 

 natalis en meget variabel art. Individerne fra Tromsø er 

 gjennemgående de største (op til 24 mm ) og derhos livligst 

 farvede og skarpest tegnede, medens man i Sydvaranger 



iklædte former. 



møder gjennemsnitlig 



mindre og uanseligt 



Et særdeles vakkert stykke fra Tromsdalen har forvingernes 

 lyse felter næsten hvide, kun svagt gråpudrede, med skarpt 

 siksakbånd og særdeles tydelig tegning forresten; bagvin- 

 gerne er også nsædvanligt lyse med skarpe tegninger, 

 og undersiden af \iQgg^ vingepar er også tilsvarende lys. 

 Andre eksplr. fra Tromsø går derimod i modsat retning og 

 er meget roørke med utydelig tegning. Forøvrigt har Dr. 



Wocke i beretningen om hans og Dr. Staudingers Altenreise 

 omstendeligere omtalt arten og dens forhold til individer 



fra sydligere bredder, 



AVockes formodning om, at Zetterstedt som pmnalis 

 har beskrevet inqvinafalis, har jeg fundet. bekræf tet ved at 

 undersøge originaleksplr. i hans samling. Frey ymter om 



