100 



Tromsø Museums Aarsliefcer 15. 1893, 



iagttaget 11 juni (1890), senest 22 juli (1877) endnu frisk. 

 Man vil af tabellen se, at dens tilsynekomst er temmelig 

 regelmæssig og mindre afliængig af gode eller slette år end 

 de fleste øvrige somraerfagle, der flyver ved Tromsø. Zet- 

 terstedt noterede den fra 27 juni til 5 angust. 



Arten er nordligst fundet i Alten, og det synes, som 

 om den fattes i Østfmmarken. Søndenfor Tromsø er den 

 observeret næsten overalt, hvor passende lokaliteter findes, 

 men den er temmelig kræsen i valget af flyvepladse. Hvor 

 den forekommer, pleier den at være tilstede i større antal. 



Med en så ensartet farvetegning vil mere bemærkbare 

 aberrationer knapt være tænkelige, det skulde da være, at 

 man kunde finde overgangsformer til hovedarten marginea, 

 der hidtil kun er kjendt fra fjeldegne i Tyskland og Schweiz. 

 Blandt vore mange eksplr. fiuder jeg også ganske rigtig 2 

 stykker fra Tromsø, der danner tydelige overgange, idet de 

 bar den øverste 4de part af fryndserne på forvingerne sorte 

 med kun nogle få gule kår iblandt, medens paa de fleste 

 eksplr. den klare guldgule farve går lige til vingens øver- 

 ste spids, i høiden er der øverst i fryndserne indblandet en- 

 del sorte hår. På få undtagelser nær er altid de n e d e r- 



L 



ste stråler i forvingernes fryndser sorte. 



Anm. Så jevnt udbrcclt som Vcmpelia f asea Hw. erj det ark- 

 tiske Norge, kan det kun forundre, at det cndnu ikke har lykkes mig at 

 påvise den for Tromsø; men jeg kar grundet liåb om, at den dog tilslut 

 vil erltvervcs også f©r denne lokalfauna,, da der i terrænforkoldene og 

 dens livsvaner intetsomkclst er til hinder for, at den også kan leve ker, 

 den skal jo endog forekomme på Spitskergcn. 



Tortricina. 



73. Tortrix ministrana L. 



Som denne art er fandet på omtrent alle punkter i 

 vor arktiske region, fra Saltdalen til Sydvaranger, så fattes 



\ 



