J. Sparre Sclnieidcr. Tromsci Lepidoptorfauna. 



109 



jo også 1 



et og andet eksplr., som gjør en aldeles trivlrådig, da vin- 

 gesnittet, som ved disse 2 formers adskillelse spiller en be- 

 tydelig rolle, ikke altid er så konstant, og der jo heller ik- 

 ke er så stor forskjel i farven og tegningens anlæg, de står 



et overraåde nært slægtskabsforhold til hinanden. 

 Så kommer da det 3 die blad i buketten, siidetam, der 

 ubetinget er den eiendommeligste og interessanteste af dem. 

 Den deler aldeles vilkår med ncbdosana i forekomst og fly 

 vetid, og er den aldeles lig i vingesnit og størrelse, kun er 

 farven så yderst forskjellig, og uagtet jeg har havt hundre- 

 der mellem hænder, har der dog ikke været et eneste ekspl. 

 at finde, som kunde siges at danne en overgang; vor arkti- 

 ske .sudciana er vel garderet på alle kanter, Trods dette 

 føler leo^ mio- overbevist om, at der er en inderligere forbin- 

 deise mellem sudetana og nf:huJosana end mellem denne sidste og 

 meiallkaua, hvad dog kun klækningsforsøg tilfulde vil kun- 

 ne afgjøre, og sålænge det ikke er bevist, ^tsudetam er en 

 tilfældig, men konstant aberration af nebidosana, får man 

 respektere dens artberettigelse. Men forholdet er endnu 

 langt, langt mere indviklet, som man nu skal få at høre. 



Allerede 



18G4 



siger Dr. Wocke om de af ham på 



Dovre fundne metalltcana: «Die Verånderlichkeit dieser Art 

 geht noch weitcr, als ich bisher glaubte, denn unter den auf 

 Dovrefjeld gefangenen Stiicken befinden sich einige mit ganz 

 einfarbio-en Vorderfltigeln, die sich von sudctana nur durch 

 etwas bedeutendere Grosse untersoheiden. Da nun bei den 

 sudctana des Riesengebirges die Bleilinien denselben Verlauf 

 haben, wie bei mctallicana, so fångt mir auch jene Art an, 

 sehr verdåchtig zu werden*, Ligeså har Schøyen i Roms- 

 dalen fundet en form^af metalltcana, dog med overgange til 

 denne, der ser aldeles ud som sudetayia, men har mctallkam's 

 størrelse og vingesnit, og jeg er også tilbøielig til at tro, 

 at no^-le over i Tromsdalen blandt metallicana fangede siidc 

 tam står i nærmere forbindelse med denne, da de både er 



