J. Sparro Schneider. Tromsø Lepitlopterfmma. 



\ 



117 



vel somraerfiiglen selv som dens livsliistorie udførligt behand- 

 let af Dr Wocke, der opdagede larven minerende i Ardo- 

 staphylos uvaursi. Da arten her nord har en udpræget alpin 

 forekorasb, er dens optræden ved havets nivå helt nede på 

 Norges sydspids ganske påfaldende. 



94. St. ericetana IIS. 



Denne vakre art synes at være meget lokal og erhid 

 til kun tåget pa myrerne over i Tromsdalen, fornemmelig 

 min yndlingsmyr inde i skogen ovenfor Storstennæs, _hvor 

 den i 1884 og 90 endog fløi i mængde, medens den de an- 



dre år var mere sparsom. Tidligst er den noteret Id juni 

 (1878 og 90), senest seet 14 juli (1884) i affløiue eksplr. 



Udenfor Tromsø er den af mig fundet ved Bjerkeng i 

 Målselvdalen på en enkelt lokalitet samt i Sydvaranger af 

 Sandberg, men ellers ikke bemærket nogetsteds i vor arkti- 

 ske region. Dens ndelukkende forekomst på myrer og her 

 også kun på meget indskrænkede lokaliteter er vistnok nær- 

 ttiest årsagen til, at den hidtil så lidet er bleven iagttaget, 

 thi efter al sandsynlighed har den en betydelig udbrcdelse 

 her nord, om den end kan være yderst lokal. 



Jeg har kun i behold 16 stykker, og disse frembyder 

 ewdol variation fornemmelig i henseende til bredden af det 

 brune midtbånd samt i den stærkere eller svagere overpud- 

 ring med sort, der hos enkelte eksplr. lader tegningerne træ- 

 de mindre tydeligt frem. Størrelsen veksler fra 15— 18 mm. 



Etter sommerfuglens flyvepladse hos os, må larven for- 



Vaccinium eller Belula nana; af Eossler er den 



diodes 



pa 



funden mellem tørre blade af Popidus kmnula, der i hvert 

 fald ikke er næringsplanten her nord. 



V 



95. St. qvadrana Bh. (strigulosana Zett in. coil.) 



it 



Et for vor arktiske region meget karakteristisk insekt 



? 



