^ l^' _ -± 



7 



I 



næst en Celle, som senere deler sig og, som det synes, danner 

 Rodhætten, derefter en Celle, som senere udvikler sig videre og 

 danner Kimliolderens øvre Del, og endelig kommer den nedre Del 

 af den oprindelige Ægcelle. Denne Del har, som den tiisvarende 

 hos Iltqjpia, tiltaget overmaade i Størrelse uden at dele sig. 



Paa et noget ældre Stadium (Tavl. II, Pig. 36) har Embryoet 



> 



allerede udviklet sig noget skjævt, idet Cotyledonet begynder at 

 fremtræde; forresten er dog ingen Differentiering at opdage, uden 

 at Epidermis er dannet (Tavl. II, Pig. 37). Paa et senere Stadium 

 træder Cotyledonet mere frem (Tavl. II, Pig. 38), og man finder da, 

 at llodhætteus Celler ere afgrændsede fra de indenfor liggende 

 (Tavl. II, Pig. 39); ogsaa have Kimholderens Celler delt sig ved 

 fiere Tværvæggo og en Læjigdevæg; den komm.er saaledes, naar 

 man undtager den nedre altid udelte Celle, til at bcstaa af 2 Celle- 



rækker, noget man dog selvfølgelig let kan overse, om man kun 



ser Kimholderen paa Kant. 



Hvad den følgende Udvikling angaar, har jeg kun faa Stadier. 

 Tavl. II, Pig. 40, viser det næste Bladanlæg, paa den indre Side 



F 



allerede med en Pukkel, som er Begyndelsen til det følgende Blad, 



j 



alt omgivet af Cotylcdonets Skede, som dog kun endnu er i sin 

 Begyndelse. Det hypokotyle Led er temmelig tykt, og midt under 

 ser man en liden Yorte, som er Begyndelsen til Hovedroden. Paa 

 sin Spids bærer den den allerede omtalte Kimholder. Paa et senere 

 Stadium (Tavl. II, Pig. 41) finde vi Embryoet i alle Dele mere ud- 

 viklet; det 2det Blad (Tavl. II, Pig. 42) fremtræder meget skarpt 

 og ligesaa, paa Poden af det og paa den mod Cotyledonet vendende 

 Side, Begyndelsen til det 3die Blad (eller Stammespidsen?), det 



hele er nu ganske indesluttet i Cotylcdonets Skede. „St^uamæ 

 intravaginales" vare rimeligvis bortskaarne ved Snittet; thi Ir- 



mi s c h "^) angiver , at de ogsaa findes hos ZannichelUa. 



Kodens 



indre Differentiering var paa dette Trin meget udviklet. Man 

 kunde se en skarp Crændse mellem Periblem og Pierom (Tavl. II, 



^) Irmisch. Potameen, p. 42. 



